Komunity ožívajú, spoznávajú sa
Medzi skautmi sa hovorí, že skaut je „nepremokavý“.  Pri výpravách, poznávačkách, hrách ho nezastaví ani počasie. Aj Dúbravka má svojich skautov, klubovňu majú v ubytovni Fortuna na Agátovej. Spoznať sme ich mohli aj vďaka stretnutiu neziskoviek, klubov a organizácií, ktoré začala mestská časť organizovať.  Na poslednom stretnutí dostali koordinátora. 
Dúbravka: Udalosti uplynulého a plány súčasného roka
Možno nie posledný rok tohto dúbravského starostu, no isto posledný rok tohto volebného obdobia.  Zvykne sa bilancovať, hodnotiť a v januári aj plánovať. Spolu s vedením mestskej časti a vedúcimi oddelení miestneho úradu sme sa obzreli za uplynulým rokom.  Aký bol, čo sa podarilo, čo menej. Vybrali sme desať udalostí roka a pripravili  prehľad toho, čo čaká Dúbravčanov tento rok.
Pred  dvomi rokmi to bola len predstava, sen, vízia. Že by sa zmenili opustené  priestory, rozbité okná, namiesto záhrady burina, zarastené zvyšky ihriska. Po mesiacoch prác sa to v septembri minulého roku podarilo. Brány otvorila nová materská škola na Fedákovej  a našlo v nej miesto takmer sto detí.  Veľká pomoc pre malých a najmä ich rodičov.
Tento rok má Dúbravka ambíciu, aby k jedenástim materským školám pribudla ďalšia. Zriadiť ju chce v spolupráci s Bratislavským samosprávnym krajom na Pedagogickej sociálnej akadémii na Bullovej. 
Školstvo, rekonštrukcie budov, telo-
cviční, ciest, chodníkov, ihrísk patria naďalej k prioritám mestskej časti.  
Výzvou roka bude aj plánovanie spustnutého objektu na Ulici kpt. Rašu, regulovanie výstavby a príprava územnoplánovacích dokumentov.  
Nadviazať by sa malo aj na podujatia, ktoré spojili susedov. Iné zas rozhýbali Dúbravku športovo aj benefične v rámci svetového dňa výziev, novinky pribudli vo forme pivného festivalu, výnimočné bolo aj sprístupnenie a spoločná prehliadka ďalšej kaverny z prvej vojny.
Tráviť čas spoločne vonku pri akciách, komunitných brigádach. Aj starosta Dúbravky hovoril o nehmotných úspechoch, ktoré tešia osobitne.
Lucia Marcinátová
Starosta: Tešia ma nehmotné úspechy
Pracovať na využití spustnutej budovy na Ulici kpt. Rašu, zatepliť materské školy, opravovať cesty aj dúbravskú studňu, obnovovať ihriská. Začiatkom roku načrtol starosta Dúbravky MARTIN ZAŤOVIČ plány pre mestskú časť. Prezradil aj, čo mu dodáva energiu pri práci starostu.
Máme pred sebou rok 2018, rok s komunálnymi voľbami. Aké máte plány, čo by ste ešte chceli stihnúť? Ľudí zaujíma, čo bude, čo ich čaká?
Chceme dokončiť, čo sme začali a plniť plány, ktoré sme si na tento rok dali.

Aké sú to?
Pokračovať v obnove školských budov, zatepliť tri materské školy, rekonštruovať telocvične a sociálne zariadenia základných škôl. Plánujeme tiež pokračovať v oprave komunikácií a pripraviť Dom kultúry Dúbravka na rekonštrukciu. Budeme tiež pracovať na využití spustnutej budovy a areálu na Ulici kpt. Rašu. Asi dva mesiace patrí budova konečne do našej správy, do nášho majetku. Najskôr sme ju zabezpečili, vyčistili objekt, záhradu, areál a následne ho uzavreli pred nevítanými návštevníkmi. Okolie aj objekt sú tak bezpečnejšie.

Spomeňme aj iné plány.
Chceme sa počas roka venovať aj poslaneckým prioritám, plánujeme napríklad opravu Horánskej studne a úpravu okolitého areálu v starej Dúb-
ravke, a tiež revitalizáciu záhrady miestneho úradu na Žatevnej pre 
Dúbravčanov. Máme už urobený projekt a budeme ho robiť na etapy. Predstavou je, aby bola záhrada príjemná, otvorená na relax pre Dúbravčanov a dobre vyzerala. 

Začiatkom nového roku sa zvykne hodnotiť, bilancovať. Keď sa obzriete za rokom 2017, na čo ste hrdý?
Hrdý som na to, že sa nám podarilo otvoriť novú materskú školu na Fedákovej a tiež, že časť nákladov sa nám podarilo prefinancovať z externých zdrojov. Čo sa týka externých zdrojov, podarilo sa nám ich získať na rekonštrukciu školských objektov. Opravovali sme detské ihriská, väčšou obnovou prešlo ihrisko na Ožvoldíkovej. Osobne ma okrem toho tešia aj také nehmotné úspechy.

Tie majú hodnotu, napríklad ktoré?
Prepájanie generácii, mladších a starších. Čítanie seniorov v materských školách, vystupovanie denných centier u detí a naopak detské programy pripravené zas pre seniorov. A tiež rôzne aktivity obyvateľov a spoločne strávený čas vonku na podujatiach, športových či kultúrnych.

Dúbravské noviny robili vlani anketu, najviac ľudí trápila stará pošta a strašiaky Dúbravky. Objekt na Ulici kpt. Rašu sa pohol, no čo stará pošta, aký je tu stav?
Je tu stále problém a je potrebná dohoda majiteľa pošty so Slovak Telekom, ktorý má v objekte telekomunikačný uzol. Musia sa dohodnúť, snažíme sa a sme nápomocní. Chceme, aby stará pošta, ako dnešná ruina, zmizla.

Hrozí centru Dúbravky ešte nejaká výstavba?
Medzi starou poštou a Lidlom prebieha konanie pre spoločnosť FINEP. Ide o dlhodobejší projekt z minulosti, ktorý bol pozastavený pre súdny spor vlastníkov pozemkov.

Stavať sa má aj na ulici Pod záhradami, teda na lúke pri Koprivnici. Je vraj snaha zameniť tieto pozemky spoločnosti Strabag.
Mestskí poslanci odobrili našu snahu a máme tak šancu na zámenu pozemkov a záchranu zelene v centre Dúbravky. Výstavba by sa tak premiestnila na ulicu Na vrátkach a táto oblasť sa mohla skultivovať.

Rokom 2017 zatriasla výstavba náhradných bytov na pozemku Pri kríži. Aký je aktuálne stav?
Magistrát sa snaží, aby sa náhradné byty v lokalite stavali, my však trváme na inom riešení. Postavenie 68 náhradných bytov pre ľudí z reštituovaných domov, teda jednej bytovky, nevyrieši situáciu. Nechceme hádzať magistrátu polená pod nohy, no chceme, aby všetci Bratislavčania z reštituovaných domov mali rovnaký prístup k bytom, boli rovnako odškodnení.

Magistrát mal v súvislosti s výstavbou vyriešiť park a parkovisko v lokalite.
Park a parkovisko projektuje Generálny investor Bratislavy. 

S hlavným mestom však musí 
Dúbravka spolupracovať, potrebuje mestské projekty. Ide napríklad o zberný dvor.
Podarilo sa nám nájsť vhodné pozemky, ide o bývalé záhradkárstvo na Poliankach. Má ísť o zberný dvor pre Dúbravku, Karlovu Ves a Lamač, verím, že ho v roku 2019 otvoríme. Hlavné mesto má už projektanta. 

Projektom je aj predĺženie Saratovskej.
Nie je to úplne v našej moci. Ide o veľkú investíciu, ktorú mala robiť Národná diaľničná spoločnosť, potom to prešlo finančnú skupinu, ktorá stavia v lokalite Bory. Tá vykúpila pozemky, prebiehajú rokovania na štátnej úrovni. Dopravne by to odbremenilo časť Dúbravky.

Na poslednej návšteve primátora v Dúbravke odznelo, že rozšírenie Harmincovej je prioritou magistrátu. 
Po mnohých rokoch sa podarilo vykúpiť prvé pozemky. Vykúpil ich investor, ktorý v blízkosti stavia, mestskí poslanci schválili tiež peniaze na výkup ďalších pozemkov, takže magistrát bude vo výkupe pokračovať. Pozemky sú však ešte v rokovaní, dedičské konania sú zložité a aj finančné nároky niektorých majiteľov pozemkov sú pomerne vysoké. Nie je to preto tak jednoduché. Po vyriešení by sa potom malo začať s rozširovaním cesty.

Mesto hovorí už dlho aj o modernizácii električkovej trate v Karlovej Vsi, ktorá sa dotkne aj Dúbravky.
Začať s modernizáciou sa malo už dávnejšie, práce sa mali spustiť práve u nás na Damborského. Upozorňovali sme magistrát, že po spustení modernizácie trate sa zhorší doprava na Harmincovej, vzniknú tam ešte väčšie zápchy, jedno s druhým totiž súvisí.

S traťou súvisia aj podchody, mesto spomínalo opravu oboch. Na Damborského sa mal obnovovať počas modernizácie trate, čo podchod pri Saratove?
Saratov by sa mal začať robiť na jar, mesto súťaží firmu, ktorá bude podchod rekonštruovať. Všetko je schválené a je to aj v rozpočte magistrátu. Tento rok by mal byť teda podchod zrekonštruovaný a bezbariérový. V súvislosti s traťou máme stále problémy aj s nastavením semaforov a prechádzaním cez trať. Písali sme mnoho listov na magistrát, nech problém semaforov rieši a nech je aj priechod chodcov bezpečnejší, aby neprichádzalo k ďalším nehodám...

Viditeľnou zmenou prechádzajú detské ihriská. Čo sa plánuje tento rok?
Veľkou opravou by malo prejsť ihrisko pri Základnej škole Nejedlého, pokračovať chceme v obnove Parku Pekníkova, zapájame sa do súťaže Žihadielko. Pre deti okrem ihrísk plánujeme aj práce v školách a škôlkach a otvorenie novej materskej školy na Bullovej v spolupráci s Bratislavským samosprávnym krajom.

Spomínate župu, počas uplynulého roku ste sa stali aj župným poslancom. S Dúbravkou súvisia aj župné projekty, hovorí sa o cyklomoste, premene areálu Karola Adlera. Podarilo sa dostať tieto projekty aj do rozpočtu kraja?
Podarilo sa nám v rámci akčného plánu dostať tieto projekty spolu s cyklomostom medzi Dúbravkou a Lamačom do rozpočtu. Rekonštrukcia areálu Karola Adlera sa rieši už pridlho, no verím, že sa počas tohto obdobia pohne a areál bude pre mladých a tínedžerov možnosťou na trávenie voľného času a športovanie. Niečo pre staršie deti, mladých tu chýba. Chceme a snažíme sa aj vytvárať športoviská, podobne ako multifunkčné ihrisko na Valachovej.

Hovoríte akčný plán, čo to znamená?
Je to plán kraja na päť rokov. Tento rok sa robí materská škola na Bullovej, čo je veľká investícia z Bratislavského samosprávneho kraja. Materská škola by sa mala otvoriť v septembri.

Máte nejaký osobný sen, ambíciu, predstavu pre Dúbravku...
Aby Dúbravka rozkvitala, bola čistejšia. Chcel by som, aby tu ľudia radi bývali a tvorili spoločne našu mestskú časť. Veľmi ma teší, že ožívajú komunity, susedské podujatia, to mi dodáva energiu a chcel by som spolu s obyvateľmi v práci pre Dúbravku pokračovať.
Lucia Marcinátová
Aký bol rok 2017? Materská škola, opravy, súťaž
Otvorenie a zrekonštruovanie Materskej školy na Fedákovej
Prvý školský deň, čiže 4. septembra 2017 otvorila Mestská časť Bratislava-Dúbravka svoju jedenástu materskú školu.   
Nová Materská škola Fedáková vznikla prestavbou a rekonštrukciou chátrajúceho objektu. Obnova sa začala v novembri 2016 a trvala do júna minulého roku. Budova slúžila v minulosti ako detské jasle. Bývalé vedenie Dúbravky ukončilo prevádzku súkromných jaslí v roku 2009 z dôvodu, že v objekte bude fungovať zariadenie pre seniorov. Tento prísľub však ostal len na papieri a budova odvtedy chátrala. V časti fungoval ešte dlhšie bytový podnik.
Otvorením pribudla Dúbravke nová štvortriedna materská škola s kapacitou 92 detí.  Mestskej časti sa podarilo získať externé zdroje a prefinancovať  časť nákladov na prestavbu chátrajúceho objektu, čím sa vedeniu mestskej časti podarilo ušetriť viac než 580-tisíc eur. Aj preto otvorenie materskej školy sprevádzala v septembri oslava.
Otvorenie a zrekonštruovanie Materskej školy na Fedákovej
V marci minulého roku vyhlásila mestská časť verejnú anonymnú jednokolovú architektonickú sú-
ťaž na riešenie rekonštrukcie a dostavby objektu Domu kultúry Dúbravka. „Účelom súťaže bolo vyhľadať optimálne riešenie verejných priestorov v kontexte stavby v centrálnom území mestskej časti, vytvorenie plnohodnotného mestského prostredia s námestím a s doplnením jeho funkcií, vznik verejných a poloverejných priestorov a zelených plôch v rozvojovej osi Dúbravky ako podklad pre rokovanie s víťazným uchádzačom o zadaní zákazky,“ priblížil Pavel Gašparovič, vedúci Oddelenia územného rozvoja a životného prostredia miestneho úradu Dúbravka a predseda poroty.
Na základe hodnotenia odbornej poroty z 24. apríla a experta poroty, autora pôvodnej stavby domu kultúry Ing. arch. Imricha Ehrenbergera, sa víťazom architektonickej súťaže stal  návrh Mgr. arch. Miroslava Vrábela.  Víťazný návrh skončil na prvom mieste u všetkých hodnotiteľov.
„Pozitívne je prepojenie komerčných priestorov s námestím. Vybudovanie – usporiadanie námestia pre účely konania trhov. Ako jediný invenčne rieši perspektívne využitie plochy strechy. Pozitívom je využitie spoločného priestoru s presvetlením a umiestnením výťahu, jednoduchá prevádzková štruktúra objektu,“ hodnotila porota.
Aktuálne čaká mestská časť na vyhotovenie obstarania projektovej dokumentácie, ktoré ešte nie je uzavreté.
Dom kultúry v Dúbravke začal slúžiť na jeseň v roku 1986. Dôvodom vyhlásenia architektonickej súťaže bol súčasný stav objektu, jeho technické a funkčné zostarnutie a tiež zámer mestskej časti premiestniť do domu kultúry sídlo miestneho úradu, ktorý dnes funguje v troch budovách.
Chodníky, cesty, parkovanie, nové parkovacie miesta
Zjednodušiť, zjednotiť, odbremeniť šoférov od maľovania čiar a urobiť poriadok. S takým cieľom pracovala mestská časť počas roka na reorganizácii parkovísk na celom svojom území.
„Vymaľovali sme voľné miesta a premaľovali vyhradené parkovacie miesta, čím sme zvýšili kapacitu o niekoľko desiatok miest na parkovanie, “ priblížil vicestarosta mestskej časti Ľuboš Krajčír, ktorý sa venuje problematike parkovania v Dúbravke.
Aktivita bola tiež prípravou na riešenie a zavedenie rezidenčnej parkovacej politiky v budúcnosti.
V súvislosti s parkovaním pracovala mestská časť aj na vytváraní nových parkovacích miest na zatrávňovacích dlaždiciach. Dokopy vzniklo  113 miest, z toho 30 na Alexyho ulici, 29  na Tranovského, 22 na Fedákovej – Saratovskej, 20 na Húščavovej a po šesť na Nemčíkovej a pri evanjelickom zborovom dome.
Pre bezpečnosť a aj lepší pohyb chodcov pracuje mestská časť postupne na oprave ciest a chodníkov vo svojej správe. Tento rok obnovila 12 chodníkov, dve cestičky v zeleni, jedno schodisko a odstavnú plochu.
  Lucia Marcinátová

Aký bol rok 2017? Búranie, ihriská, pomoc
Odpady – búranie a nové kontajnerové stojiská
Záver roka  2017 sa niesol v znamení búrania. Na jeseň sa mestská časť pustila do odstraňovania  rozpadávajúcich  sa stojísk a malých objektov z čias výstavby sídliska.  Pred zimou ich zmizlo viac než jedenásť. V niektorých si ľudia urobili sklady, iné boli prerobené na nelegálne garáže.
Okrem čistenia verejného priestoru od chátrajúcich prístreškov, pomôžu čistote Dúbravky aj uzamknuté kontajnerové stojiská. Kontajnery tak nestoja na cestách, chodníkoch, nevyberajú ich bezdomovci alebo vietor a smeti nelietajú po sídlisku.
Mestská časť preto podáva pomocnú ruku pri budovaní stojísk a na vystavanie prispieva.  Brzdou pri budovaní stojiska nie sú často ani nedohodnutí vlastníci bytov v dome, ale skôr trápenia s hľadaním vhodného pozemku či ťahanice o nájom s magistrátom. Miestny úrad preto radí pri výbere miesta, posúdení prítomnosti inžinierskych sietí a podobne. Okrem pomoci s vybavovaním prispieva mestská časť na vystavanie nového kontajnerového stojiska aj finančne. Ide o dotáciu vo výške 3-tisíc eur na vybudovanie stojiska. V prípade, že sa bytové domy združia a vybudujú spoločné kontajnerové stojisko, je dotácia až do 5000 eur.
Kontajnery na cestu nepatria a bytovkám, ktoré ich tam majú postavené, môžu v budúcnosti hroziť pokuty. Vyberanie pokút a sankcií od správcov, ktorých kontajnery zaberajú povrch cesty, chce mestská časť sprísniť od roku 2019, dovtedy by mali obyvatelia stihnúť stojisko vystavať.
Zamknutím kontajnerov do stojiska môžu okrem toho obyvatelia aj výrazne ušetriť. Znížia sa odvozy kontajnerov.
Počas minulého roku pribudol 
v Dúbravke aj kontajner na malé elektrospotrebiče. Určený je na spotrebiče s najdlhšou hranou do 25 centimetrov, holiace strojčeky, žeh-
ličky, mobily, mixéry, ovládače, kulmy, hriankovače, hodinky...
K dispozícii je na miestnom úrade v budove na ulici Pri kríži, kde sídli aj referát životného prostredia.
Obnova detských ihrísk
Opravy, úpravy, nové hracie prvky a aj celková obnova detského ihriská, výmeny piesku, susedské brigády a aktivity komunít. Výraznou zmenou prechádzajú už druhým rokom dúbravské detské ihriská. Mestská časť ich má dokopy 30, na ktorých sú aj herné prvky.  Obnovovať a opravovať sa ich Dúbravka snaží postupne a systematicky tak, aby v každom obvode Dúbravky bolo jedno obnovené väčšie ihrisko pre bezpečnú hru detí.
Minulý rok sa Dúbravka po obnove ihriska na Valachovej, úprave ihriska na Galbavého či pri lekárni na Nejedlého pustila do premeny ihriska na Ožvoldíkovej.  Často navštevované ihrisko v blízkosti Základnej školy Pri kríži roky postupne starlo, herné prvky boli zničené, opotrebované. Obnovené detské ihrisko odovzdala mestská časť deťom pred letom, na začiatku školských prázdnin.
Nová šmykľavka pribudla na ihrisku na Považanovej, hojdačky  spolu s pružinovým koníkom aj na Cabanovej, špeciálne dvojhodajčky pre malých a väčších súčasne na ihriskách pri Dune, na Pekníkovej aj Ožvoldíkovej.
Viaceré projekty a oživovanie ihrísk sa podarilo vďaka komunitám, združeniam. V spolupráci s Občianskym združením rodičov Materskej školy Cabanova vzniklo malé milé dopravné ihrisko na prázdnej ploche pred škôlkou.
Mení sa a dopĺňa sa stále ihrisko na Pri kríži 38 alebo na Nejedlého pri lekárni. Ožilo aj nenápadné ihrisko na Húščavovej či na Ulici kpt. Rašu.
Tento rok plánuje mestská  časť v zmenách a obnovách ihrísk pokračovať. S nápadmi a aktivitou sa dá obrátiť na miestny úrad na referát životného prostredia.
Hračky, kapustnica, školské pomôcky, obedy
Zbierka hračiek s obrovským záujmom, školské pomôcky pre deti, ktoré to potrebujú, Anjelská kapustnica pre rodiny v neľahkej životnej situácii, stravovanie seniorov aj projekt začleňovania  ľudí s mentálnym postihnutím do pracovného života. Rok 2017 bol aj rokom projektov, zbierok a pomoci pre obyvateľov zo sociálne slabšieho prostredia.
Mestská časť zopakovala už tretí rok zbierku použitých aj nepoužitých školských pomôcok. Pomôcť mala na začiatku školského roku deťom zo sociálne slabších rodín či deťom slobodných mamičiek, ktoré mestská časť eviduje.
Záujem sprevádzal aj zbierku hračiek, ktorej cieľom je vo vianočnom období potešiť deti zo sociálne slabších rodín.  V Dúbravke prebehla už tretí rok, tento rok prekvapil obrovský záujem,  doteraz najväčší. 
K zbierkam pred Vianocami patrila aj pomoc pre zvierací útulok Slobody zvierat na Poliankach.
Novým projektom bola pracovná terapia a pomoc Dúbravke zároveň. 
S touto ideou a projektom pod názvom Pomáhame Dúbravke oslovil mestskú časť Bratislava-Dúbravka Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya, ktorý funguje na Lipského ulici v Dúbravke.  Ľuďom s mentálnym postihnutím dal možnosť sebaralizácie, dal im prácu. 
Pod vedením liečebného pedagóga Erika Forgáča začali ľudia s rôznym druhom mentálneho postihnutia chodiť po Dúbravke, zbierať odpadky, čistiť ulice. 
Možnosť pracovať prijali s nadšením.  Mestská časť podporila projekt pracovnými nástrojmi a potrebným vybavením. Aj tento rok stúpa záujem seniorov o stravovanie v zariadeniach mestskej časti. 
Stravovať sa dá v ôsmich zariadeniach. V roku 2016 zvýšila Dúbravka príspevok na stravovanie, počet stravníkov stúpa. Príspevok je buď 1,50 eura, 80 alebo 40 centov na jeden stravný lístok.
  Lucia Marcinátová
Aký bol rok 2017? Komunity a životné prostredie
Zeleň, čistota – pol života, v Dúbravke celý
Vietor udrel aj na Dúbravku s priveľkou intenzitou, a objavil sa aj ťažký mokrý sneh po zime.  Chladné a snežné počasie pohlo počas vlaňajšieho apríla Dúbravkou. Teploty klesli, sneh bol mokrý, pre stromy ťažký. Odniesla si to zeleň. Odborníci hovorili o mimoriadnej situácii, stromy boli olistené, sneh sa zachytil na listoch, teploty chladné, fúkal silný vietor, snežilo. To všetko výrazne ovplyvnilo  statiku stromov a stabilitu konárov.
Mestská časť začala už v roku 2016 a vlani pokračovala s výrazným orezávaním a údržbou kríkov a stromov. 
Prioritne sa zamerala na školy a škôlky, areály pri detských ihriskách a športoviskách a pokračovala v ďalších orezoch.
Okrem orezov Dúbravka na jar a jeseň sadila stromy a aj cibuľky kvetov. Intenzívnejšia výsadba prebehla na jeseň minulého roku. Vo verejných priestoroch pribudlo 60 stromov – v Parku Pekníkova, na Gallayovej pri Sloníku, na Tranovského, Ulici Kpt. Rašu, Alexyho. Úpravou prešiel aj pozemok pri priechode pre chodcov pri Dome kultúry Dúbravka. Výrazne sa zmenila aj záhrada pri príprave novej Materskej školy na Fedákovej.
Pri čistote pomáhali aj brigády, napríklad  v rámci celoslovenskej akcie firemného dobrovoľníctva Naše Mesto či veľkého upratovania zamestnancov úradu.
Novinkou v minulom roku je aj dvojica zamestnancov na čistotu. Dvaja pracovníci pomáhajú od 1. júla so starostlivosťou o zeleň a čistotu verejných priestranstiev. Pre čistejšiu Dúbravku zakúpila mestská časť multikáru s nadstavbou na zber drobného komunálneho odpadu a vysávač na zber drobného komunálneho odpadu a psích exkrementov.
Dúbravka – miesto, kde to žije – trhy, festivaly, amfiteáter
Tradičné, overené, no aj nové, začínajúce, veľké na niekoľkých pódiách súčasne, a aj komorné, susedské. Mestská časť žije aj kultúrou.
K veľkým podujatiam patrili najmä Dúbravské hody, ktoré sa tento rok preniesli aj do Parku Pekníkova, Veľkonočný jarmok či Vianočné trhy pred Domom kultúry.
Už tretí rok ožíval počas leta Dúbravský amfiteáter na Valachovej ulici, kde prebiehalo kultúrne leto.  Koncert country skupiny Neznámi, bláznivé detské popoludnia, hip-hopový podvečer aj rockový večer. To všetko s voľným vstupom a v prostredí sídliska.
Mimoriadne úspešný bol Challenge Day, počas ktorého súťažila Dúbravka s Karlovou Vsou.  Išlo o priateľský súboj obyvateľov v rámci akcie Nadácie Výskum rakoviny a jej kampane Na kolesách proti rakovine počas Svetového dňa výziev. Rozhýbať sa malo čo najviac obyvateľov  v minimálne 15-minútovom organizovanom telesnom pohybe.
K novinkám počas vlaňajšieho roku patril Októberfest, ktorý bol súčasťou Dúbravského remeselného jarmoku. Ten si začal v mestskej časti písať už svoju históriu a organizuje ho občianske združenie Projekt Život.
Od marca minulého roku sa pred domom kultúry rozkladajú každý druhý štvrtok Farmárske trhy.  Za výrobkami farmárov už Dúbravčania tak nemuseli cestovať nikam ďaleko. Od marca majú trhy pokračovať aj tento rok.
 „Budúci rok plánujeme aj novinky ako napríklad Festival Youtuberov, kde sa predstavia najznámejší slovenskí a českí youtuberi a ich tvorba z oblasti gamingu, fashion, entertaimentu a music a zároveň dáme priestor novým tvorcom,“ prezradil niečo z plánov Peter Varga, riaditeľ Domu kultúry Dúbravka.
Spájanie generácií, medzigeneračné projekty
V rámci októbra, Mesiaca úcty k starším, začala vlani mestská časť s medzigeneračným projektom pod názvom „Do rozprávky“. Do materských škôl chodia čítať rozprávky seniori z dúbravských denných centier. Projekt sa osvedčil.
S iniciatívou v Dúbravke prišla mestská poslankyňa a manželka starostu Zdenka Zaťovičová. Oslovila Radu seniorov v Dúbravke a Oddelenie školstva, vzdelávania a športu.
V predvianočnom čase spoločne dohodli aj ďalší projekt, k čítaniu sa pridal spev. Na vianočné besiedky niektorých materských škôl zavítali seniori z denných centier, škôlkari zas, naopak, pripravili program pre nich.
Seniori aj juniori sa spolu aktívne zúčastňovali napríklad na Dúbravskom veľkonočnom jarmoku či Čerešňovom juniálese.
Mestská časť organizovala pre seniorov aj najmenších viaceré podujatia, k tradičným patrili stretnutia s jubilantmi, Vianoce či vítanie nových 
Dúbravčanov a olympiáda seniorov aj materských škôl.
V spolupráci s Komisiou sociálno-zdravotnou a bytovou,  Občianskym združením ANTIAGE & Jesenium a miestnym spolkom Slovenského červeného kríža organizovala mestská časť aj sériu prednášok so zdravotnou tematikou. Rozprávanie s oftalmológom, reumatológom či  prednáška na tému rakoviny prostaty a chrbtice v praktickej aj teoretickej podobe. S prednáškami plánuje mestská časť tento rok pokračovať.
Okrem debát a riešení problémov v teréne so starostom Martinom Zaťovičom pod názvom Na slovíčko, ktoré pokračujú už tretí rok, spustila  mestská časť koncom minulého roku aj pracovné stretnutia neziskoviek, združení, organizácií a športovcov.
V Dúbravke sa počas roka posilnil komunitný život, spontánne sa schádzali susedské skupiny, prebehli viaceré brigády, vznikli združenia.
Susedské stretnutia, komunity, projekty
Pre všetky združenia, neziskovky, športové či tanečné kluby a organizácie vytvorila mestská časť akéhosi koordinátora, poradcu.  Úlohy sa chopila Mária Smiešková, ktorá má z občianskych združení skúsenosti so získavaním grantov,  na Oddelení územného rozvoja a životného prostredia miestneho úradu má tiež na starosti detské ihriská a mobiliár.
K aktivitám a združeniam v Dúbravke patrí aj Občianske združenie Bunkre, ktorému sa vlani podarilo v dúbravských lesoch nad Brižitskou ulicou sprístupniť ďalšiu kavernu, čiže bunker z prvej svetovej vojny.
Dúbravka ukrýva osem kaverien, Občianske združenie Bunkre sprístupnilo v roku 2014 takzvanú kavernu číslo 2, čiže vojenský úkryt, ktorý združenie rekonštruovalo od konca roku 2012.
S históriou, teda najmä tou dúbrav-
skou, súvisí Dúbravské múzeum, ktoré funguje na ulici Pod záhradami. Vlani tu pribudla nová expozícia s názvom Vývoj sekier na Slovensku a múzeum zorganizovalo viacero podujatí – napríklad Remeselný dvor počas Dúbravských hodov, Klobásový festival, výstavu Dúbravka na starých fotografiách i vlastivednú  prechádzku po turistickom chodníku.  Dúbravské múzeum pripravuje už tretí rok aj letný denný tábor umeleckých remesiel. Prebehol v piatich turnusoch.
Lucia Marcinátová

S poznávaním kraja začal nový župan v Dúbravke
Nový bratislavský župan Juraj Droba začal spoznávať región a začal v Dúbravke. Jeho prvá návšteva zo všetkých mestských častí smerovala práve k nám.
Možno nás prekvapila jeho bezprostrednosť a rozhodnutie nič nesľubovať, jeho zas  celkom isto povestný dúbravský vietor a chlad.
Vločky s dažďom z neba, námraza pod nohami. Pocity pri obhliadke a zoznámením sa so športovým areálom Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej na ulici Karola Adlera. Nový predseda Bratislavského samosprávneho kraja Juraj Droba navštívil Dúbravku, aby spoznal župné projekty v mestskej časti. Okrem areálu Adlerky sme s ním prezreli aj vznikajúcu materskú školu v rámci Pedagogickej a sociálnej akadémie Bullova.
Išlo o vôbec prvú návštevu župana v rámci spoznávania regiónu a bratislavských mestských časti.  „Dúbravka je spádová oblasť pre niekoľko obcí smerom zo Záhoria a jedno z najväčších sídlisk Bratislavy,“ vysvetlil Juraj Droba. Areál školy Karola Adlera hodnotil ako zdevastovaný a bezútešný.  „Viem si prestaviť, že by tam bol krásny viacúčelový areál s rôznymi športoviskami, slúžil by doobeda školám a popoludní a večer verejnosti. Debatu sme otvorili, zhodli sme sa na tom, že to bude musieť byť spolupráca, medzi mestskou časťou 
Dúbravka a Bratislavským samosprávnym krajom.“
Župan však v súvislosti so zmenou športoviska hovorí, že nechce nič sľubovať. Plánuje samostatné stretnutie, ktoré sa bude venovať tomuto areálu.
„Nechcem nič sľubovať, budem hovoriť len veci, ktoré dodržím, na prvom stretnutí si stanovíme  časový harmonogram,“ dodal.
Spolu s Jurajom Drobom sme nazreli aj do budovy Pedagogickej a sociálnej akadémie Bullova. Práce na novej materskej škole prebiehajú, fungovať by mala od septembra. „Pribudne tak 80 miest pre deti z Dúbravky,“ priblížil starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Dodal, že pôjde o jedinečný projekt, v ktorom sa spája materská škola so strednou a študenti  pedagogickej akadémie budú môcť praxovať priamo v budove.
Text a foto: Lucia Marcinátová
Hasičom vrátili zreparovanú tatrovku
Po prezidentovi, županovi, veľvyslankyni zavítal do Dúbravky generál. Počas januára prišiel Alexander Nejedlý,  súčasný prezident  Hasičského a záchranného zboru, aby dúbravským dobrovoľným hasičom odovzdal opravené auto.
„Už idú, idú...“  bolo počuť výstrahu od pozorovateľa na kopci a onedlho ju už bolo aj vidno. Červeno-biela vynovená Tatrovka CAS-32 148 6x6. Pred žltou požiarnou zbrojnicou dúbravských hasičov na Žatevnej sa v prítomnosti hostí odovzdali kľúče od zrepasovaného hasičského auta.
Okrem generála Alexandra Nejedlého prišiel na malú slávnosť a stretnutie aj Marián Bugár, veliteľ Hasičského a záchranného útvaru hlavného mesta, Martin Blaha, riaditeľ Krajského riaditeľstva hasičského a záchranného zboru a Vendelín Horváth, generálny sekretár Dobrovoľnej požiarnej ochrany na Slovensku.  Nechýbalo vedenie mestskej časti a samozrejme tí, ktorým patrilo auto: dúbravskí dobrovoľní hasiči. 
Generál Nejedlý vyzdvihol prácu dobrovoľných hasičských zborov a podobne ako ostatní prítomní im poďakoval za pomoc a službu.
Dúbravskí hasiči sa hneď chopili prehliadky a kontroly vozidla.  Bolo počuť hovory, priateľské debaty, no aj smiech a klaksón. Nech tatrovka dlho a dobre slúži a pri čo najmenej nešťastných udalostiach!         (lum)
Divočina na ihrisku: Čučoriedky, černice, máme plné čapice
Prechod do nového roka je obdobím bilancovania a ohliadnutia sa späť za tým uplynulým. Obzeráme sa aj my a premýšľame, či to bol rok dobre strávený. Odpoveď nám možno pomôžete nájsť aj vy... Možno bývate na Nejedlého ulici alebo občas zájdete na nákup do OD Saratov, alebo ste len náhodou cestou zo zdravotného strediska na Saratovskej prešli okolo „nášho“ ihriska. Možno ste tam práve vtedy zahliadli mamičky s malými i väčšími deťmi, s lopatkami či hrabličkami, ako sadia kríčky a bylinky alebo oteckov, ako murujú akýsi zvláštny múrik. Alebo sa vám zazdalo, že ste za nízkym plotom videli pána suseda z vedľajšieho vchodu, ako sadí strom.   Áno, videli ste dobre! Aj toto sú veci, ktoré sa môžu diať na dúbravskom ihrisku.
Ihrisko na Nejedlého ulici pri zdravotnom stredisku bolo pred dvomi rokmi len sivým nevábnym kúskom asfaltového priestoru s rozpadávajúcimi sa múrikmi, s jednou hojdačkou a šmykľavkou v pieskovisku. No v okolí detí habadej! 
V bežný školský či prázdninový deň sa ihrisko naplní väčšími i menšími deťmi a ich rodičmi či starými rodičmi. A tí si jedného dňa povedali, že by to mohlo na ihrisku vyzerať aj trochu inak. 
Prvý rok pomocou grantu od Občianskeho združenia Žime krajšie rodičia s deťmi pomaľovali krásne farebné múriky. Mestská časť pomohla s oplotením časti priestoru i osadením novej preliezky pre staršie deti či sedenia okolo pieskoviska. Ale plocha ihriska akosi prestala postačovať... 
Okolo ihriska sú trávnaté plochy s krásnymi košatými lipami i javormi, ktoré poskytujú príjemný tieň v horúcich letných dňoch i priestor na behanie a hry pre deti. Vznikla teda myšlienka využiť a skultivovať tento priestor, umožniť deťom na sídlisku zažiť kúsok divočiny bez toho, aby museli cestovať do Tatier či s rodičmi na chatu. Ukázať im, že černice či čučoriedky nepochádzajú z plastovej škatuľky zo supermarketu, že bylinkový čajík nerastie v čajovom vrecúšku a že cítiť pod bosými nohami trávu či kamienky je pocit na nezaplatenie.
A na toto všetko toho vlastne netreba až tak veľa. Nejaké peniaze, náradie a materiál, rastliny a stromy a samozrejme pracovité ruky, ktoré dielo dokončia.

Bylinky, ríbezle aj arónia
Podarilo sa nám získať peniaze
z grantového programu a po veľkej radosti nastalo obdobie plánovania, premýšľania a diskusií, až kým sme nedospeli k výslednej predstave. 
Vďaka mestskej časti sa podarilo oplotiť veľký kus priľahlého trávnatého priestoru, do ktorého bola umiestnená aj lavička na sedenie 
v tieni stromov. Začiatkom leta sme začali s kopaním základov pocitového chodníčka, kde si deti, ale aj dospelí budú môcť precvičiť chôdzu naboso po kamienkoch, kôre či v mäkkom piesku. Toto zákutie doplnil vyvýšený záhon, v ktorom, ako dúfame, sa bude dobre dariť čučoriedkam, brusniciam či zemolezu. Dohliadať na to bude i krásna borovica.
Na druhom konci trávnika vznikol ďalší vyvýšený záhon, do ktorého sme vysadili liečivé rastliny, bylinky i kríčky ríbezle a arónie.
Popri plote sa už pnú černice 
a z výšky na ne dozerá krásna previslá moruša. Aby sa tu páčilo nielen rastlinkám, ale aj užitočnému hmyzu, prichystali sme i hmyzí domček, ktorý sme s deťmi naplnili prírodným materiálom. Trvalo to mnoho, mnoho dní a týždňov, kým sa nám našu predstavu podarilo naplniť. Odpracovali sme stovky dobrovoľníckych hodín. Rodičia, deti, starí rodičia i susedia. Nikto neostal stáť bokom.
Občas pršalo, inokedy poriadne pripekalo, niekedy chýbalo pár tehál na dokončenie záhona a niekedy chýbali aj sily na dokončenie začatého. Cieľ bol ďaleko a bolo treba občas aj doma upratať, zobrať rodinu na dovolenku či vyležať chorobu.

Projekt spojil rodiny i susedov
Ale podarilo sa! Od apríla do októbra sme stihli všetko, čo sme si zaumienili a okrem toho sme získali omnoho viac... 
Čas strávený s našimi deťmi vonku na čerstvom vzduchu. Čas s kamarátmi a aj čas s rodinou. Hlavne deti dokázali fascinovane stáť a pozorovať oteckov, ako kopú jamy pre stromy, murujú záhony či nosia tehly – predsa len je to ozajstnejšie, ako keď ocko odíde „do práce“! 
A čo ešte? Mnoho milých susedských stretnutí. Veľa povzbudenia a pochvaly, prekvapenia nad tým, čo sa to tu deje, a že už aj malinké deti tak rady robia niečo pre svoje okolie. 
A výsledok? Snáď naozaj poteší všetkých. Susedov na prechádzke so psíkom, starú mamu s vnúčatkom, ktorá si dôjde posedieť na ihrisko, rodičov s deťmi, keď si pôjdu odtrhnúť „svoju“ prvú  čučoriedku... A snáď poteší aj vás!
V mene Občianskeho združenia Späť pod stromy ďakujeme všetkým, ktorí pomohli svojou prácou, povzbudením, cennými radami či darovaním rastliniek. A tešíme sa na stretnutia na ihrisku, ktoré sa určite bude ešte ďalej rozvíjať a meniť. 
Tento projekt sa uskutočnil vďaka programu Spojme sa pre dobrú vec 2017 Nadácie Orange.
Gabriela Brejková
OZ Späť pod stromy
Poslanecké dni vo februári
Miestny úrad Žatevná 2, 
prízemie 17.00 – 18.00
5. február 
Peter Klepoch, Ľuboš Krajčír
12. február 
Dušan Mikuláš, Igor Mravec
19. február 
Matej Nagy, Ján Palárik
26. február 
Marián Podrazil, Jozef Radošovský
Neziskovky, kluby a združenia majú koordinátora
Najskôr sa trúsili jednotlivci, ľudia, ktorí sa vítali, objavovali sa však aj osamotení jednotlivci.  Napriek tomu, že sa však všetci nepoznali, stretli sa za stolom v Centre rodiny na Bazovského ľudia, ktorí si mali čo povedať. Spoločné záujmy, ciele. Urobiť niečo pre svoje okolie, druhých a zároveň aj pre seba, realizovať sa... Mestská časť zorganizovala koncom roka posedenie s neziskovkami, organizáciami a športovými klubmi, ktoré pôsobia v Dúbravke.
Do miestnosti vstúpil neznámy mladý muž. Trošku rozpačito sa usadil.  Spoznávame Deniza Oydasika a spolu s ním aj skautov v Dúb-
ravke. Mnohí Dúbravčania a aj ľudia na stretnutí nevedeli, že v ubytovni Fortuna na Agátovej majú svoju klubovňu a že v Dúbravke sa „skautuje“ už dlho. 
Vyše dvadsať  rokov, čiže jedna celá generácia Dúbravčanov robí 11. zbor skautov Biele delfíny krajšie detstvo. Detstvo obohatené o pobyt v prírode- jej spoznávanie, dobrodružstvo a silné kamarátstva. Hovorí sa totiž, že skauting  nie je obyčajný záujmový krúžok, ale životný štýl. 
„Chceme sa dostať do života mestskej časti, aby ľudia viac videli skautov v uliciach, máme záujem o spoluprácu na akciách,“ hovoril Deniz Oydasik.
Skauti sa tak napríklad nedávno zapojili spolu s Centrom rodiny do Tesco zbierky pre ľudí v núdzi, ktorá prebehla počas novembra v Tesco Expres Brestovka.

Spoznávanie
Okrem skautov sme spoznali aj Projekt MENORA, v rámci ktorého dobrovoľníci navštevujú opustených seniorov v domácnostiach, a niekoľko občianskych združení, ktoré fungujú pri materských a základných školách. Činnosť priblížilo aj Centrum rodiny, ktoré tentoraz hostilo neziskovky či známe Rodinné centrum Macko.
Nechýbali ani športovci. Marián Polák, predseda Športovej školy Galaktikos. Hovorilo sa tak napríklad o chýbajúcej hale či prenájme a stavoch telocviční. 

Koordinátor
Išlo o druhé neformálne a druhé tvorivé stretnutie. Sedenia bude mestská časť organizovať pravidelne aj v tomto roku. 
Pre všetky združenia, neziskovky  športové či tanečné kluby a organizácie vytvorila mestská časť akéhosi koordinátora, poradcu.  Pomáhať má pri grantoch, dotáciách, má informovať o možnostiach získania externých zdrojov, radiť.  
Úlohy sa chopila Mária Smiešková, ktorá má z občianskych združení skúsenosti so získavaním grantov,  na Oddelení územného rozvoja a životného prostredia miestneho úradu má tiež na starosti detské ihriská a mobiliár. 
Ak teda máte v mestskej časti občianske združenie, športový klub, organizáciu a nepozvali sme vás na stretnutie, napíšte na:
smieskova@dubravka.sk
alebo volajte na: 02/60101154. 
Nech to v Dúbravke ožíva, žije...
Najbližšie stretnutie neziskoviek, združení, klubov bude 7. februára o 17. hodine. Hostiteľom bude tentoraz Rodinné centrum Macko na Sekurisovej.            
Lucia Marcinátová
Slovenskí študenti sú cieľavedomí a my ich chceme
Gymnázium na Bilíkovej ulici hostilo ďalšiu vzácnu návštevu, prišla veľvyslankyňa Českej republiky na Slovensku Lívia Klausová a aj zástupcovia druhej najstaršej univerzity našich susedov.
Začiatkom roka sa na Gymnáziu Bilíkova prezentovala Palackého univerzita v Olomouci. Úvod prestavenia patril klipu, ktorý vytvorili študenti a ukázali v ňom študentský život.
Druhú najstaršiu univerzitu v Českej republike navštevuje viac než 
23 tisíc študentov a z nich asi 1600 pochádza zo Slovenska.  Univerzita ponúka na svojich ôsmich fakultách –  Lekárskej, Cyrilometodějskej, Filozofickej, Pedagogickej, Právnickej, Prírodovedeckej, Fakulte Zdravotníckych vied a Fakulte telesnej kultúry 240 študijných programov. Výber je naozaj bohatý a kombináciám sa medze nekladú.
Rektor univerzity Jaroslav Miller porozprával študentom o benefitoch. Ide napríklad o rozšírenú výučbu jazykov či športové možnosti. Zdôraznil však aj náročnosť štúdia.  „Naša univerzita má vysokú reputáciu medzi zamestnávateľmi, firmy vyhľadávajú našich absolventov, vďaka čomu je medzi nimi minimum nezamestnaných.“
Spomenul tiež kvality slovenských študentov a záujem univerzity o nich.
Prihlášky na štúdium si záujemcovia môžu podať do konca februára.
(zm)

Občianska inzercia
●  Ján Pallang - maľby, stierky, nátery. Tel.: 0905 257 454. 
● Nemecký jazyk - úspešne doučím,  pripravím na maturitu, certifikát, štúdium a prácu v zahraničí. Mobil: 0910 943 286.
● Materinský nemecký jazyk vyučujem všetky stupne, mám dlhodobé skúsenosti.  Tel.: 0903/177891.
● Ponúkam vodoinštalatérske práce. Tel.: 0904 572 977.
● Glazúrovanie vaní za prijateľnú cenu so zárukou. Tel.: 0905983602.
● Španielčina - mobil 0910 943 286.
● Vodoinštalácie a údržba. Ján Polák, 0905 627 321.
● Kompletne vám poupratujem. Tel.: 0911 795417.
● Učím a doučím angličtinu. Tel.: 0918 780 160.
● Hľadám pani na upratovanie - v prípade záujmu volajte 0905522385.
●  Prijmeme na prichádzajúce zimné obdobie pracovníkov na výkon zimnej údržby. Ide o ručné odhŕňanie snehu z chodníkov. Vod. preukaz a živ.list sú výhodou. Ponúkame pohotovostnú odmenu + odpracované hodiny.
Tel.:  0903 438 834
● Učiteľka s praxou doučí anglický jazyk žiakov a študentov. Ponúkam kvalitnú prípravu aj na maturitnú skúšku B1, B2. Tel.: 0905 561 406. 
● Dám do prenájmu garáž na dolnom konci Bagarovej, za bankou VÚB, 70 €/mesačne, T: 0944 149 690.
● Dám do prenajmu záhradu 400m2 s kurínom, možný chov sliepok a  zvierat, od ul. Lipského vpravo, 50 € mesačne, T: 0944 149 690.
● Predám nové GAMATKY na naftu, výfuk do komína, alebo cez stenu, orginál výrobok fabrika: Lubľana, Slovinsko, za 90 €,  T: 0944 149 690.
● Predám garáž v novostavbe začiatok ul. Janka Alexyho za 16000 € ,  tel. 0904 537 330.
● Zubná ambulancia na Kramároch Stromová 16 prijme nových pacientov. Ošetruje aj deti. Tel.: 0905 662 407.
● Hľadám prácu upratrovačky v BA IV. Tel.: 0902 598 016, 02 2040568.
● Predám jednoizbový byt na Drobného ul. Tel.: 0905 253 661.
● Hľadáme zamestnancov do 3 zmennej prevádzky v Dúbravke. Vašou úlohou je kontrola sklenených výrobkov. Nenáročná práca v peknom a čistom prostredí. Plat 920 € btt. rumlerova@synergie.sk 0905 773 556.
Komplexné testovanie teraz bezplatne
Psychológovia ponúkajú možnosť zúčastniť sa zaujímavého stretnutia, v rámci ktorého si môžete vyskúšať testy pamäti, pozornosti a iných poznávacích funkcií.
Ide o jedinečnú možnosť zúčastniť sa komplexného testovania, ktoré je bežne u psychológa spoplatnené. 
V rámci výskumného projektu 
NEUROPSY Centra MEMORY a Univerzity Komenského je poskytnuté bezplatne. Cieľom projektu je zlepšiť úroveň psychologických vyšetrení a diagnostiku porúch pamäti. Účastníci získajú aj odmenu vo forme materiálov na trénovanie mozgu v hodnote 20 eur, ktoré zostavil odborný tím Centra 
MEMORY, n.o.. 
Aktuálne sa ho môžu zúčastniť záujemcovia, ktorí majú základné alebo stredné odborné vzdelanie, a súčasne majú viac než 50 rokov. Prísť môžu však aj tí, ktorí majú vyššie vzdelanie a viac ako 80 rokov. 
Testovanie je realizované v Centre MEMORY,n.o. na Mlynarovičovej ulici č. 21. Trvá 90-120 minút a prebieha v tichej miestnosti, kde je zaškolený psychológ a vy. 
Výsledky sú archivované anonymne. 
Využite túto príležitosť a zapojte sa aj vy. V prípade záujmu zavolajte na t. č. 0944 533 966 Mgr. Simone Krakovskej.
Tím výskumného projektu NEUROPSY
Knižná burza s veľkým záujmom
„Zastúpené bývajú knihy bez vyhradenej tematiky a zamerania,“ priblížila podujatie Rozália Sviteková, vedúca Denného centra 3. Na burze sa tak dali nájsť knihy na pobavenie, odborné, poučné aj beletria. 
Väčšie knižné burzy organizuje v Dúbravke pravidelne aj miestna knižnica. Prebiehajú v Dome kultúry Dúbravka.
(red)
Ťažba dreva v oblasti Devínskej Kobyly!
V oblasti Devínskej Kobyly, v katastrálnom území Devína a Devínskej Novej Vsi, bude prebiehať až do konca marca tzv. obnovná, výchovná a náhodná ťažba dreva. Informovali o tom Lesy SR, LS Bratislava. Ide o lokality -  Okružná cesta, Vojenská cesta, Biela Studnička.
Život je skúška z jedného predmetu – lásky
Jeden z najplodnejších a najobľúbenejších slovenských hudobných skladateľov – Mgr. art. Igor Bázlik sa na sklonku minulého roka dožil 76 rokov.  Hudobný skladateľ, aranžér a interpret sa narodil v Banskej Bystrici, kde absolvoval základné a stredoškolské štúdium, po ktorom sa zapísal na Štátne konzervatórium v Bratislave. Po jeho ukončení pokračoval v štúdiu na Vysokej škole múzických umení, kde chodil na klavír k prof. Rudolfovi Macudzinskému a na kompozíciu k prof. Alexandrovi Moyzesovi. Ten mu prízvukoval: „Čo napíšeš na notový papier, všetko znie.“. A naozaj, hudobný štýl Igora Bázlika bol, ako ho hodnotili, hudobní odborníci  –  ľahký ako notový papier, na ktorý kládol noty. Kompozične dôkladný, formovo precízny, najmä však melodicky nápaditý. Od roku 1987 žije v našej Dúbravke. Na svojom konte má približne 600 tanečných piesní, dve opery a štyri muzikály.
Na Vysokej škole múzických umení ste sa venovali klasike, čím vás privábila moderná hudba? 
Mám veľmi rád symfonickú, komornú ľudovú hudbu, ale veľmi blízko som mal už počas štúdia aj k džezu, ktorý v tom období skrýval hádam všetky prúdy modernej tanečnej hudby.  

Koľko skladieb ste zložili počas svojej dlhej profesionálnej kariéry?
Ešte stále som si neurobil kompletnú revíziu vo svojom hudobnom archíve, ale ich počet sa blíži k dvom tisíckam.

Vieme, že škála vašej tvorby je široká. Obsiahlo je zastúpená tanečnou, muzikálovou, ale aj opernou hudbou. Skúste nám ju priblížiť...
Skomponoval  som približne 600 tanečných piesní, dve opery a štyri muzikály. Viacero z týchto diel bolo ocenených nielen spoločensky, ale čo skladateľa najviac poteší, poslucháčskou a diváckou priazňou. Interpretmi mojich skladieb boli v nedávnej minulosti vtedajšie hviezdy popu ako napríklad: Karol Duchoň, Helena Blehárová, Zora Kolínska, Eva Kostolányová, Marika Klesniaková, Ivan Krajíček,Marcela Laiferová, Monika Stanislavová, Jana Kociánová, Eva Máziková, Peter Stašák  a iní...

Pri komponovaní piesní ste spolupracovali aj s mnohými textármi. Zaspomínajte na nich trošku.
Prirodzene si spomínam na všetkých, pretože kvalitný zhudobnený text vytvára súzvuk príjemných emócií. Nedá sa spomenúť všetkých vynikajúcich textárov, za všetkých spomeniem hádam Violu Muránsku, Jána Štrassera, Kamila Peteraja, Tomáša Janovica...

Ste držiteľom  dvoch strieborných Bratislavských lýr. Za ktoré skladby ste ich prevzali?   
Už je to tak dávno... V roku 1973 sme spolu s Tomášom Janovicom získali striebro na Bratislavskej lýre  za pieseň „Chvála humoru“, ktorú interpretovali Karol Duchoň a Eva Kostolányová a v roku 1977 za „Pieseň z obloka“ na text Kamila Peteraja, ktorú zaspievala Marika Klesniaková. Osobne si veľmi cením aj ocenenia v súťaži „Vyberte si pesničku“, pretože ju udeľovali poslucháči. Takou bola pieseň „Túžba“, text Viola Muránska v podaní Heleny Blehárovej.

Spomenuli ste, že ste skomponovali aj dve opery a štyri muzikály. Tragikomédia „Plné vrecká peňazí“ patrí medzi najviac hrané diela na slovenských doskách, rovnako ako aj váš prvý veľmi vydarený muzikál naštudovaný na Novej scéne  „Husári“. Obľúbené boli v nedávnej minulosti – ale občas sa naštudujú aj teraz. Čím to je?
„Plné vrecká peňazí“ mali úspech predovšetkým  zásluhou textov Milana Lasicu a Tomáša Janovica. Ide o príbeh dvoch holičov snívajúcich, že vyhrali milióny... Podarilo sa mi skomponovať hudbu tak, aby podfarbovala a umocňovala texty piesní, ktoré spievali Lasica so Satinským. Príbeh je nadčasový a upútava divákov aj dnes. Dielo sa hrá v divadlách po Slovensku i vo viacerých štátoch a  má dodnes už tisíc  repríz. Obdobne sa to dotýka aj muzikálu „Husári“, ktorý mal viac ako 160 repríz iba v Bratislave. Zaujímavá práca bola na komponovaní komédie dell’arte s pesničkami, ktorej autor bol tiež Dúbravčan Jozef Mokoš, „Verná nevera“, a mimoriadne rád spomínam na dlhoročnú spoluprácu s vynikajúcim režisérom Paľom Hasprom pri skladaní hudby pre inscenácie do Slovenského národného divadla.

Medzi detským diváckym publikom je veľmi obľúbený muzikál „Polepetko“, na ktorý ste skomponovali hudbu.
Táto krásna pôvodná detská rozprávka o popletenom Polepetkovi, ktorý sa vydal do sveta na žiadosť svojho otca hľadať si nevestu,  od  dramatika Petra Stoličného s textami piesní Jána Strassera sa hrala v rozhlase, divadle, ale prešla aj spracovaním v televízii ako hudobná komédia a v opernej verzii v divadlách v Banskej Bystrici a Košiciach. Mám radosť, že sa  muzikál „Plné vrecká peňazí“ dostal aj do výberu OPUS 100 – sto zásadných albumov populárnej hudby.

Váš profesionálny život bol vcelku priamočiary, hoci v hudobných žán-
roch ste „kľučkovali“. Úspešne vás bavilo komponovať filmovú, divadelnú scénickú hudbu pre divadlá na celom Slovensku, aranžovať piesne aj zborové skladby, upravovať ľudové piesne, známy ste skladbami pre deti, uznávaný ste aj ako  koncertný klavirista... 
Celý život je skúška z jedného predmetu – lásky. A ja som lásku k hudbe zdedil po matke, učiteľke hry na klavíri, sestre Tibora Andrašovana, znamenitého skladateľa, ktorý sa mimoriadne zaslúžil o rozvoj slovenskej národnej kultúry a založil aj baletnú tvorbu. Vydať sa v jeho stopách bolo mojím snom. Pošťastilo sa mi skomponovať veľa piesní a scénickej hudby pre takmer 400 televíznych Večerníčkov pre deti, aranžoval som diela na objednávku pre Japoncov, či Švajčiarov, spolupracoval som so špičkovými hudobnými telesami Karla Vlacha, Gustáva Broma, Karla Krautgartnera či Ladislava Štaidla... Venoval som sa aj sakrálnej hudbe, napríklad kantáta „Príď Duchu svätý“, skomponoval som vokálnu symfóniu „Podoby viery“ a aj cyklus piesní na básne Milana Rúfusa ­­Modlitbičky... Nuž a od roku 2001 spolupracujem ako koncertný klavirista so speváčkou Monikou Stanislavovou ako „Duo Evergreens“, s ktorou sme vydali už tri CD-čká a máme za sebou stovky koncertov. Obdobne sprevádzam na klavíri celý rad operných spevákov, napríklad Ivana Ožváta, Jána Babjaka, bratov Dvorských, Jitku Sapara-Fischerovú i speváka židovských piesní s krásnym barytónovým hlasom Ervína Schönhausera. Dodnes udržujem spoluprácu s vynikajúcimi huslistami Miroslavom Dudíkom a Petrom Uličným.

Starnutiu sa občas vraví aj dozrievanie. Ako dozrievate?
Starnutie podľa môjho názoru nespôsobuje vek, ale strata ideálov. Chvalabohu, ja ich stále mám a prejavujú sa  na dennodennej nálade, ako aj na chuti stále tvoriť. Hudba má veľmi veľa významov, tónov a rytmov, hádam aj viac ako človek nálad. Kvalitná, krásna hudba je pre mňa symbolom mnohých symbolov, tesnopisom emócií, ktoré v človeku znejú a dozrievajú. 

To ste mi nahrali na smeč. Čo pre vás znamená ticho?
Niekedy si vravím, že ticho je ten najkrajší zvuk. Alebo to  súvisí s momentálnou náladou a stavom psychiky, či hádam duše? 

Ktorý zo súčasných hudobných štýlov je vám najmilší?
Tak, ako sa mení realita našich dní, vyvíjajú sa aj hudobné štýly a mení sa vkus poslucháčov. V mojej mladosti  bol problém počúvať hudobné novinky zo sveta. Dnes to nie je problém, všetko si nájdete na internete. A sledujem, že  mládež po mnohých rokoch objavuje piesne a hudobné skupiny, ktoré v mladosti zneli ich rodičom.

A čo si myslíte o úlohe médií verejnej služby v súčasnosti?
Vaša otázka smeruje k elektronickým médiám, najmä k RTVS. Domnievam sa, že toto médium by malo vo väčšej miere formovať vkus detí a mládeže,  zjemňovať ho a rozširovať hudobnú vzdelanosť, ako aj estetické vnímanie hudby v širších rámcoch. Žiada si to však viac rozhľadu a úsilia...  
Rudolf Mader-Kutsky
Aký príbeh skrýva rímska tehla z múzea?
V Dúbravskom múzeu sa za ostatné tri roky (okrem iného) podarilo vytvoriť aj zbierku bratislavských tehál z rôznych období. Najnenápadnejšia tehla z rímskeho obdobia s nápisom LEGXIIIIG skrýva zrejme najzaujímavejší príbeh. Akú rolu hrala rímska prítomnosť na severnom brehu Dunaja? Prečo tu nachádzame stopy stavebnej aktivity, keď hranicu tvoril Dunaj a územie Dúbravky malo byť obývané barbarmi?
Strategická hranica
Výbojmi Gaia Iulia Caesara v Galii začal okolo polovice 1. storočia pred Kr. postup Rimanov na sever. Rímsku rozpínavosť zastavilo až zničenie troch rímskych légii Germánmi v Teutoburskom lese v roku 9 po Kr. Zo strategických dôvodov sa novými hranicami ríše v Európe stali dva veľtoky – Rýn a Dunaj. Aby zabránili koristníckym nájazdom barbarov opevnili Rimania tieto prirodzené hranice reťazou vojenských pevností. Len v oblasti medzi Rýnom a Dunajom vybudovali súvislé opevnenie. Posunutím hranice Rímskej ríše k Dunaju sa naše územie ocitlo na rozhraní dvoch civilizácií. Územie zadunajskej časti Bratislavy (Petržalka, Jarovce, Rusovce a Čunovo) sa stalo súčasťou rímskej provincie Panónia, zatiaľ čo severne od Dunaja žili rôzne barbarské kmene. 

Nový stavebný materiál
V Panónii čoskoro vznikajú mestá s honosnými stavbami, na ktorých sa okrem kameňa a dreva používa v tejto oblasti doteraz neznámy stavebný materiál – tehla. Steny tehlových stavieb sú väčšinou budované z nepálených tehál. Tieto sa tvarom a rozmermi len málo líšili od dnešných. Pálená tehla sa viac využíva v stavbách s podpodlahovým vykurovaním a na strechách budov. Tehly boli vyrábané z jemne plavenej hliny a dotuha vypálené. Podľa tvaru a použitia rozlišujeme tieto základné typy: later, tegula, imbrex a tubulus. 
Nový stavebný materiál sa uplatnil aj pri budovaní vojenských táborov, ktoré vznikali na južnom brehu Dunaja s cieľom zabrániť pustošivým vpádom barbarských kmeňov. Hlavnou oporou rímskej obrany v Panónii boli legionárske tábory vo Vindobone (Viedeň), v Carnunte (rakúsky Petronell a Deutch Altenburg), Brigetiu (maďarský Szőny) a Aquincu (Budapešť). 

Kolkované tehly
Pri légiách vznikali dielne, ktoré zabezpečovali výrobu tehál pre potreby táborov. Tehly označovali kolkami légií – napríklad 10. légia z Vindobony signovala svoje tehly kolkami LEGXGEPF alebo LEGXGPF. Kolok sa skladal zo skratky légie (LEG), z jej číselného označenia (X) a z prívlastkov Gemina (GE, G – zdvojená) a Pia Fidelis (PF – čestné označenie udelené cisárom Domitianom v roku 89). Kolkami signovali tehly aj menšie pešie (kohors) a jazdecké jednotky (allae). Medzi legionárskymi tábormi vznikali menšie tábory, v ktorých sídlili pomocné jednotky. Jedným z takýchto táborov bola Gerulata v Bratislave-Rusovciach. 
Na základe nálezov kolkovaných tehál možno konštatovať, že sa na budovaní tábora v Gerulate podieľali najmä jednotky 10. légie z Vindobony a 14. légie z Carnunta.

Rimania stavali aj u nás 
Rímska stavebná aktivita sa neobmedzovala len na južný breh Dunaja. Na jeho severnom brehu Rimania budovali predsunuté pevnosti a obchodné stanice. Prvým rímskym oporným bodom v oblasti dnešnej Bratislavy bola výšinná poloha na Devíne. Len asi 12 km vzdušnou čiarou od nej postavili v druhej polovici 2. storočia stanicu v Stupave. Aj na budovaní týchto stavieb sa podľa nálezov kolkov na tehlách podieľali najmä vojenské jednotky z Carnunta a Vindobony. Odlišná situácia bola v tábore v Iži pri Komárne, ktorý budovali vojaci z neďalekého legionárskeho tábora v Brigetiu (Szőny v Maďarsku). Najstarší tábor v Iži je pozoruhodný aj tým, že stavby v ňom postavili z nepálených tehál v čase markomanských vojen v druhej polovici 2. storočia. Stavby na rímsky spôsob si dávali budovať aj bohatí germánski náčelníci. Takou mohla byť aj „naša“ Villa rustica. 

Nárazníková zóna
V zmysle mieru uzavretého medzi cisárom Commodom a Germánmi v roku 180 po Kr. bola Rimanmi kontrolovaná 7 až 14 km široká zóna v predpolí panónskeho limitu, kde sa nachádzal aj kataster dnešnej Dúbravky. Rimania si pravdepodobne v čase nebývalej hospodárskej prosperity Panónie za Severovcov (Septimius Severus bol v roku 193 po Kr. vyhlásený v Carnunte za cisára) uvedomili nutnosť zabezpečenia dostatku potravín pre centrum Hornej Panónie – Carnuntum. To bolo hlavným dôvodom plánovaného využitia 14-kilometrovej zóny v úrodnej oblasti južného Pomoravia pre poľnohos-
podárske účely. Na Veľkej lúke, vzdialenej asi 5 km od Carnunta, boli veľmi vhodné podmienky pre vznik veľkostatku typu „villa rustica“. Pravdepodobne tu usadlosť spomenutého typu vznikla v priebehu 1. tretiny 3. storočia. Popri architektúre kúpeľa to dokladajú aj zvyšky (80 m východne od kúpeľa) preskúmanej rímskej halovej stavby o pôdoryse cca 14 x 12 m. Jej strecha bola, podobne ako u kúpeľa, budovaná z rímskych tegúl a imbrexov, čo dokladajú ich fragmenty v zásype mohutných kolových jám o priemere asi 1 m. K datovaniu kolovej stavby do 3. stor. sa prihovára i minca Alexandra Severa.
V 2. tretine 3. stor. dochádza v nepokojnej ére nástupu vojenských cisárov k zhoršeniu rímsko-germánskych vzťahov a pravdepodobne krátko nato k zániku usadlosti. Súveké germánske sídlisko však jestvovalo naďalej. Stavba slúžila pravdepodobne na hospodárske účely, možno ako sklad obilia. Stále nevyriešenou otázkou ostáva, kto vidiecku usadlosť nechal vybudovať. Je možné, že to nebol Riman, ale rímsky veterán germánskeho pôvodu, ktorý pôvodne pochádzal z územia za limitom, a po skončení aktívnej vojenskej služby sa vrátil do svojej pôvodnej vlasti, aby tu vybudoval vidiecku usadlosť podľa rímskeho vzoru.

Tajomstvo našej tehly
V roku 2009 bol publikovaný nález pozostatkov sklárskej pece z 8. až z 9. storočia, na svahu Devínskej Kobyly, pri druhej studničke (hornej). Na nález sa prišlo náhodne pri budovaní lesnej cesty - zvážnice dreva. Po záchrannom výskume vyšlo najavo, že ide o veľmi zaujímavý nález, ktorý dokladá domácu výrobu gombíkov a snáď aj perál, ako základného materiálu pre t.z.v.  "podunajský ľudový šperk". Dovtedy sa predpokladalo, že takýto materiál sa na naše územie dovážal z byzantskej oblasti. Okrem samotnej pece sa v mieste nálezu našli aj tégliky na tavené sklo, dva miliere na pálenie drevného uhlia a podarilo sa doložiť aj miestny zdroj suroviny na tavené sklo - pieskovec. Samotná pec bola situovaná do blízkosti prameňa, ktorý tiež k produkcii potrebovali. Najväčším prekvapením však boli samotné tehly, z ktorých bola pec postavená. Mnohé z nich nesú kolok LEG Xllll GEM., čo je výrobok 14. rímskej légie (Légia XIIII Gemina Martia Victrix), umiestnenej od roku 118 v Carnunte na náprotivnom brehu Dunaja. Táto légia tam zotrvala až do konca prítomnosti rímskych vojsk na strednom podunají. Niekedy v tom čase vyrobili aj tieto tehly a vystavali na Devínskej Kobyle svoj vojenský objekt, ktorý oveľa neskôr poslúžil slovanom ako zdroj stavebného materiálu. Kde táto rímska stavba stála, nevedno.  Mohla byť umiestnená na vrchole Kobyly, čo sa však už nikdy nedozvieme, lebo tento priestor bol zničený vojenskou raketovou základňou... Tehla mohla byť však prinesená aj z neďalekej Villy rusticy (?). 

Mimoriadny význam nálezu
Tak sa stalo, že slovanská pec uchovala dôkaz aj o stálej prítomnosti Rimanov na Devínskej Kobyle. A keďže podobné tehly sa našli aj pri rekonštrukcii Primaciálneho paláca a Bratislavského hradu, môžeme v tejto súvislosti hovoriť o celobratislavských reláciách. 
Nález má však mimoriadny význam aj pre naše národné dejiny a možno ho zrejme dať do súvisu s objavením osady a súvekého urnového pohrebiska, ktoré patria najstaršej slovanskej vlne a ktorá sa okolo prelomu 5. a 6. stor. dostala na územie Bratislavy i strednej Európy. Na druhej strane nepriamo vysvetľuje, prečo sa pri Ville rustice nenašli zachované celé rímske tehly. Slovania ich zrejme druhotne použili pri svojich stavbách.   Dosiaľ sme mali síce početné nálezy, ktoré vypovedajú o význame nášho hlavného mesta v predveľkomoravskom a veľkomoravskom období (7. - 9. stor.), konkrétne doklady z počiatkov osídľovania Bratislavy Slovanmi nám však doteraz chýbali.
Ľubo Navrátil a Štefan Mészáros
Prevzali vedenie obce a rozpustili zastupiteľstvo
Z Pamätnej knihy Dúbravky (XI.)
Učiteľ Ľudovít Matrka prevzal písanie pamätnej knihy Dúbravky v roku 1972, teda takmer štyridsať rokov po svojom kolegovi Jozefovi Zelenkovi. V písaní pokračuje podobným spôsobom, ale tematické okruhy sa usiluje kombinovať s významnými historickými momentmi. Tak sa vedľa seba ocitajú kapitoly o dejinách spolkov s klasickými „letopiseckými” postupmi podľa chronológie. Ak si odmyslíme dobový „ideologický” filter, text má nesporne svoju hodnotu a čaro. Nechajme teda prehovoriť učiteľa Matrku.
Spolky
V roku 1934 bol založený vinohradnícky spolok s tým cieľom, aby  mohli občania, majitelia vinohradov, predávať svoje víno živnostenským spôsobom pod viechou. Kto sa z členov prihlásil, že chce mať viechu, každému spolok vydal povolenie na dobu 15 dní. Majiteľ však musel zaplatiť od 1 l 10 halierov do obecnej pokladne. V tomto roku 1934 bola v obci aj oberačková slávnosť (vinobranie), a tak občania schuti a s veľkou snahou prekopávali neúrodné pozemky na Konopných dieloch, Gátach a Krčacoch.
V roku 1936 sa v obci založil aj ovocinársky spolok, aby sa v našom chotári rozšírili aj sady. Široko-ďaleko boli známe najmä dúbravské čerešne. Boli to druhy: krátkostupké, kompanové a srdcovky ­– vhodné na zaváranie. Pred I. svetovou vojnou niektorí naši občania chodili do Viedne tieto čerešne predávať a aj tu si získali dobré meno. Keď sa v roku 1918 vytvorila Československá republika, chodili priekupníci z Čiech i Moravy, ako aj z Bratislavy až do Dúbravky vykupovať tieto naše čerešne. Po dobu jedného mesiaca naložili na lamačskej stanici každý deň 2 ­– 3 vagóny čerešní, ktoré viezli do Prahy, Brna, Ostravy a ešte niekoľko metrákov do Bratislavy. 
Ovocinársky spolok sa založil s tým cieľom, že sa budú sadiť len kvalitné stromky a stromy nekvalitné sa preštepia. Po 2 roky sa robila preštepovacia akcia, kde sa mnoho stromov preštepilo na kvalitnejšie druhy ovocia. Spolok mal aj striekačky (pojazdné i chrbtové), a tak sa robili aj postrekové akcie. 
Občania Dúbravky sa spoločensky znášali, i hospodársky život sa zlepšoval. Rodičia dávali svoje deti do učenia na remeslá i do školy: meštianske, gymnáziá i vysoké školy. 
No v roku 1937 ­– 38 sa znášanlivosť občanov zmenila, vytvorili sa dva tábory: čechoslováci a ľudáci. Za čechoslovákov boli považovaní členovia roľníckej a socialistickej strany. Príslušníci Hlinkovej ľudovej strany boli povýšeneckí, že sú určení na to, aby znášanlivosť občanov prekazili. 

Rok 1938
Prišiel rok 1938, keď sa v celej našej republike zostrila politická nenávisť. Prívrženci Nemcov i členovia Hlinkovej ľudovej strany boli proti Čechom. Tak tomu bolo i u nás v Dúbravke. Keď Nemci obsadili Devín, niektorí občania išli vítať prichádzajúcich Nemcov.
6. októbra 1938 prevzali vedenie obce členovia Hlinkovej ľudovej strany, rozpustili obecné zastupiteľstvo, ktoré bolo zložené z 18 členov na čele so starostom. Urobili tak preto, lebo obecné zastupiteľstvo bolo zložené väčšinou z čechoslovákov za stranu soc.-demokratickú, čsl. národných socialistov a roľnícku stranu. Po rozpustení obecného zastupiteľstva bol navrhnutý komisár a 5-členný poradný zbor. Rovnako sa zriadila Hlinkova garda i Hlinkova mládež, Garda mala čiernu uniformu i čiernu čapicu majúcu tvar lodičky. Hlinkova mládež mala čapice hnedej farby so žltým strapcom. 
Členovia Hlinkovej gardy robili domové prehliadky u občanov sympatizujúcich s Československou republikou, ktorí boli proti politike Hlinkovej ľudovej strany. Domové prehliadky sa neuskutočnili u všetkých občanov, ktorí boli označení, že nesúhlasia s politikou Hlinkovej ľudovej strany, z čoho boli v obci rôzne nepríjemnosti, rodinné a iné. Preto gardisti od ďalších domových prehliadok upustili.
Prepísal: Ľubo Navrátil
Odmietol sa podriadiť rozkazu o odzbrojení
Po kom sú pomenované naše ulice
KAROL OŽVOLDÍK
(23. 1. 1919 Kopčany – 18. 10. 1944 Krupina-Šváb)
Účastník protifašistického odboja, dôstojník. Do roku 1938 študoval na učiteľskom ústave v Bratislave, v roku 1940 –  42 na Vojenskej akadémii v Banskej Bystrici. V rokoch 1938 –  40 pôsobí ako učiteľ v Majcichove. Od roku 1942 - 44 dôstojník horského delostreleckého pluku armády Slovenského štátu v Trenčíne. V roku 1944 sa ako nadporučík stal veliteľom delostreleckej batérie v Raslaviciach.
Po vypuknutí SNP sa odmietol podriadiť rozkazu o odzbrojení a už 
31. augusta 1944 prešiel s jednotkou k partizánskemu zväzku Alexander Nevský, ktorý sa stal základom jeho oddielu. Pod jeho vedením zohral oddiel významnú úlohu 2. – 6. septembra 1944 pri obrane čiary Fričovce –  Geraltov –  Mošurov pred nacistickými vojskami. Potom sa so zväzkom presunul na povstalecké územie, zabezpečoval obranu jeho juhozápadných hraníc pri Žibritove. Zároveň s útokom na Žibritov a Krupinu nepriateľ prepadol aj osadu Šváb, kde sídlil štáb zväzku Alexander Nevský. Napriek húževnatému odporu sa neudržali a okrem K. Ožvoldíka padlo aj osem partizánov. 
Na mieste, kde Ožvoldík s partizánmi padol, stojí dnes pomník.
Kveta Slyšková
Ako sa Dúbravček a Dúbravočka skamarátili
Kde bolo, tam bolo, bola raz jedna Dúbravka. A v tej Dúbravke bol kopec. Na tom kopci bol les. A v tom lese stromy... Uf, nebojte sa, už budeme pri veci! A na tých stromoch, tamtadadaaa – dubové listy. A tu sme pri tej veci! Jedného dňa sa na jednom dube, na tom najstaršom a najvzácnejšom, z dvoch dubových lístočkov, ktoré neboli len také obyčajné listy, ale dva čarovné dubové lupienky – vyliahli dve milé postavičky.
Vietor zafúkal najprv na jeden dubový lupienok, kde driemal Dúb-
ravček. Taký smiešny kučeravý, ryšavý chlapec s čiapkou na hlave, kabátikom, na ktorom trčal kúsoček z dubového lupienka, trakmi a nohavicami, ktoré nie sú ani dlhé, ani krátke. Dúbravček otvoril oči a kukal ako buk, teda vlastne asi skôr dub. 

Opustený Dúbravček
Dúbravček sa cítil sám, opustený. A je pravda, že sa aj trošku bál, hoci si to nechcel priznať, pretože si myslel, že to sa na chlapca nepatrí. Mýlil sa. Vtom sa zrazu ozvali zvláštne zvuky. Vtedy sa Dúbravček zľakol. 
Pred ním sa objavilo veľké zelené čudo, ktoré sa podobalo jeho lupienku. Štuchol do toho čuda. Asi nejaká strašlivá príšera. Keď sa predtým Dúbravček bál, tak teraz sa bál dvojnásobne, priam „zdubel" od strachu ako taký dubák dubový v Dúbravke sadený.
Vtedy čudo vydalo hlasné zvuky. Keby sme sa do nich lepšie započúvali, mohli by nám pripomínať smiech. Ako keď niekoho šteklíme na nohe. Dúbravček sa ukryl za svoj lupienok. Vtedy zafúkal vietor druhýkrát. Dúbravček kričal: „Pomoooc, príšera." 

Prebudenie Dúbravočky
Vetrík totiž tentoraz zobudil Dúbravočku. Ona bola to čudo čudesné. Dúbravček si vydýchol. Dúbravočka naozaj vyzerala na prvý pohľad ako veľmi milé stvorenie. Mala čiapočku ako aj on, čierne vlasy ako uhoľ, čím by mohla pripomínať Snehulienku, ale na rozdiel od nej mala vlasy zopnuté do nežného copíka. Na sebe mala tiež kabátik, len skôr pre dievča než pre chlapca, krásnu nazberkanú sukňu s lístočkami z duba a veselé farebné pančušky.
A tak sa Dúbravček a Dúbravočka hľadali a hľadali a hľadali... Až kým na seba omylom nenarazili. 
Zaznelo len: „Aaaaaaa", nebolo však rozoznať, komu to „aaaa” patrilo. Asi obom. Teda, určite obom. Dúbravočka sa ešte preľaknutá stihla opýtať: „Kto si, čo si?" „Nezabíjaj ma, ja som Dúbravček." rýchlo odvetil bojko. 
Dúbravočka poskakovala hore- 
-dole ako pingpongová loptička. Najprv bola trošku „otrasná“, predsa len to bol poriadny „tras". Ale nakoniec usúdila, že potrasenie rukou je takisto veľmi milé a v tomto prípade aj smiešne. 
Hneď jej Dúbravček padol do oka. 
Dúbravček bol z nej trošku zmätený. Najprv sa bál čuda a nakoniec zistil, že to bolo dievča. Potom ju chcel vystrašiť a nakoniec sa nastrašili navzájom. Ale tiež mu bola Dúbravočka sympatická. Najmä svojou odvahou a tiež tým, že sa ho nakoniec vôbec nebála. Dokonca mu podala ruku ako správny kamoš...
 A tak sa z nich stali kamaráti. 
Natália Kajzerová
Dúbravka bojuje o Žihadielko
Každý deň až do 28. februára! Hlasujte za nové ihrisko Žihadielko v Dúbravke. Neviete ako? Poradíme vám.
● Hlasovanie za nové detské ihrisko prebieha na stránke 
www.zihadielko.sk, 
● K hlasovaniu potrebujete zaregistrovať svoj mail a telefón.
● Postačí zopár jednoduchých krokov. Hlasujte každý deň.

REGISTRÁCIA/PRIHLÁSENIE:
1. Na stránke www.zihadielko.sk kliknite v pravom hornom rohu na voľbu PRIHLÁSIŤ/REGISTROVAŤ.
2. Ak idete hlasovať prvýkrát musíte sa zaregistrovať. Po voľbe REGISTROVAŤ treba vyplniť údaje ako meno, priezvisko a email. 
3. Následne vám na uvedený mail bude doručená správa, v ktorej treba kliknúť na PRIHLÁSENIE, ktoré Vás presmeruje opäť na web Žihadielka.
4. Stránka vás vyzve vyplniť aj mobilný telefón, na ktorý vám príde sms kód. Po jeho zadaní môžete začať hlasovať.
Po prvotnej registrácii sa už budete prihlasovať len prostredníctvom zadania emailu a pomocou kroku 3, teda odkliknutím potvrdzovacej správy
vo Vašej emailovej schránke.
HLASOVANIE:
1. Posunom dole po stránke nájdete vyhľadávacie okienko, do ktorého stačí zadať názov Dúbravka. 
2. Následne stačí stlačiť HLASUJ a prvý hlas je tam.
3. V každý deň hlasovania je však možné získať aj hlas navyše a to odohraním jednoduchej hry.
V hre sa používajú šípky doľava-doprava. Odporúčame skákať pomalými krokmi, nie rýchlymi nekontrolovanými skokmi, ktoré ponúka štvorlístok či stočený list.
Ak sa vyhnete pavučine a doskáčete aspoň do 150 metrov, získavate automaticky druhý bonusový hlas.
Ďakujeme, že zostanete hlasovaniu verní každý deň a vyklikáme spoločne všetkým malým Dúbravčanom krásne nové ihrisko.
Mnohí sa pýtate, kde by mohlo byť nové Žihadielko.
Odpoveď je jasná. Tam, kde ihrisko chýba.
V hornej časti obnovila mestská časť vlani ihrisko Ožvoldíkova, v dolnej okolo Nejedlého plánuje tento rok obnovu ihriska medzi Materskou školou Sekurisova a Základnou školou Nejedlého. V roku 2016 prešlo výraznou modernizáciou ihrisko pri Dune, pribudlo aj Žihadielko pri Dome služieb a hracie prvky na niekoľkých ihriskách. Len v hornej časti okolo Zlatej Lipy, Švantnerovej, Talichovej ulice, priestor na detskú hru chýba. 
Ihrisko, ktoré je súčasťou areálu jednej z tunajších krčiem, je zničené, chátra, no nie je v správe mestskej časti a Dúbravka tak do neho nemôže investovať.
Preto vybrala mestská časť neďaleký pozemok, ktorý je blízko obnovenej detskej dráhy na Talichovej. NEZABUDNITE, HLASOVAŤ KAŽDÝ DEŇ! ĎAKUJEME
Získaním nového Žihadielka bude mať Dúbravka obnovené ihrisko v každej zo svojich častí, pomôžte a pridajte sa!
Dúbravka kliká za ihrisko.
Ďakujeme za každý hlas!
(red)
Farmárske trhy
Mnohí sa pýtate, či budú aj tento rok a kedy?  Farmárske trhy pred Domom kultúry Dúbravka majú pokračovať, prvýkrát sa farmári rozložia 8. marca, a  potom prídu každý druhý štvrtok.
Farmárske trhy nie sú totiž len o  nakupovaní, ale aj priamej debate s výrobcami, pestovateľmi, sú aj o rozhovoroch a milých stretnutiach.
Trhy organizuje firma Farmárske trhy, s.r.o., ktorá už podobné  predaje domácich výrobkov organizuje v Žiline, Martine, Prievidzi, Poprade či v bratislavskej Rači, Petržalke i Karlovej Vsi.  
Menora roznáša „svetlo“ – rozhovorom, prechádzkami, čítaním
Prečítať,  pomôcť, stráviť čas, prehodiť pár slov... aby seniori neboli sami, mali spoločnosť, sociálny kontakt. S takým cieľom vznikol Projekt Menora – návštevy osamelých a opustených seniorov v domácnostiach. V Dúbravke funguje od roku 2015, mnohí ho však nepoznajú. Na podrobnosti sme sa preto opýtali zakladateliek a dobrovoľníčok, ktoré stáli pri zrode projektu.  Projekt MENORA nám priblížili Eva Tiňová a Beáta Michniaková.
Eva Tiňová: Zaktivizovali sa aj príbuzní seniora
Ako vznikol projekt a myšlienka začať s návštevami?
Vnímali sme, že tu žijú seniori, ktorí sú sami. Počuli sme aj o rôznych úmrtiach opustených, ktorí nemali sociálny kontakt. Robila som dobrovoľníčku v Anglicku, neboli to síce návštevy seniorov, ale chodili sme k rodinám utečencov. Povedala som si, že viem, ako to funguje, mohli by sme to skúsiť.

Kedy ste mali túto skúsenosť v Anglicku?
Bolo to dávnejšie, v roku 2004.

Prečo práve Menora?
Názov vznikol na stretnutí prvých dobrovoľníkoch, písali sme si nápady. A hovorilo sa aj o názve, napríklad svetlo, svietnik, potom jeden sa z dobrovoľníkov opýtal, ako sa volá ten hebrejský svietnik? Menora a nám sa to zapáčilo. Myslím, že nás to vystihuje, svietnik má ramená, a aj my chceme metaforicky roznášať svetlo.

Aká bola prvá návšteva?
Od nášho člena rodiny sme sa dozvedeli o jednej panej, ktorá žije sama a nemá žiadnu rodinu, teda len jednu neter.  To bola naša prvá klientka.

Ako reagovala?
Tým, že to bolo sprostredkované cez niekoho, koho poznala, tak to šlo dobre.  Rozmýšľali sme, čo ďalej, ako sa nakontaktovať na seniorov. Oslovili sme preto zariadenia pre  seniorov –  Domov pri kríži a Domov jesene života na Hanulovej.  S Domovom Jesene života  vznikla spolupráca a veľmi dobre funguje. 

Chodievate tam?
Áno, máme tam osem klientov. 

Koľko máte dobrovoľníkov?
Za tie dva roky sa to pomenilo, teraz máme desať aktívnych. Každý dobrovoľník, ktorý sa k nám prihlási, absolvuje rozhovor a musí prijať naše pravidlá. Na základe nich sa snažíme pomôcť vzťahu, dôvere  so seniorom. Máme isté zásady, napríklad nemajú prichádzať do kontaktu s peniazmi, neošetrujeme.

Nie ste opatrovatelia.
Nie, sme tu naozaj pre ten kontakt, vzťah.  

Kto sa k vám môže ako dobrovoľník pridať?
Sme otvorení všetkým, no požadujeme záväzok – pravidelnosť návštev. Keď si totiž senior zvykne alebo súhlasí s tým, že za ním niekto bude chodiť, pre budovanie dôvery a vzťahu je dôležité to dodržať. Ísť tam a navštíviť seniora aspoň raz za týždeň na hodinku či hodinku a pol, aby to malo nejaký efekt. A okrem toho máme raz za mesiac supervízie a odporúčame dobrovoľníkom,  aby sa na nich zúčastňovali. 

Priblížte supervízie, prebiehajú v Centre rodiny?
Áno, stretávame sa v Centre rodiny. Supervízie sú stretnutia nás –  dobrovoľníkov, kde pod odborným vedením našich supervízoriek zdieľame to, čo pri našich stretnutiach 
s klientmi prežívame. Je to priestor pre zdieľanie a vzájomnú podporu.  Okrem supervízií chceme dobrovoľníkom ponúkať aj vzdelávanie v rôznych témach ktoré by ich mohli zaujímať. Mali sme napríklad prednášku od lekárky – geriatričky o chorobách seniorov alebo od pracov-
níčky z Centra Nádej, ktorá nás uviedla do problematiky násilia na senioroch. Na stretnutia prizývame odborníkov. Vedieme to my dve, no podarilo sa nám získať aj sestru zo spoločnosti sociálnych sestier, prednáša sociálnu prácu na vysokej škole a robí nám aj úvodné školenia. Na supervíziach sa striedajú s psychologičkou, terapeutkou.  Chceme prinášať nejakú pridanú hodnotu dobrovoľníkom.

Spomínali ste, že by vám pomohli možno ďalší dobrovoľníci alebo aj to, aby ste sa dostali do povedomia viac, aby vás ľudia poznali, mali dôveru.
Nie sme známi, ľudia tak úplne prirodzene nebudú súhlasiť s tým, aby sme vstúpili do ich domácnosti, keď nás nepoznajú. Je to  pochopiteľné. Každý z nás má preto aj preukaz s fotografiou a vzadu je kontakt na mňa, ľudia si môžu u mňa overiť, že tento dobrovoľník patrí do projektu MENORA. Dobrovoľníci sú akoby naša vizitka. S každým jedným pracujeme, má za sebou školenie so supervízorom a na základnej báze je pripravený ísť do domácnosti.  Mali sme aj ľudí, ktorí po školení povedali, že to nie je pre nich. 

Aký mali dôvod?
Požadujeme napríklad záväzok aspoň raz týždenne ísť za seniorom. Dobrovoľníci sú zväčša pracujúci ľudia a časom zistili, že sa im tento záväzok spolu s inými povinnosťami, nedarí dodržiavať.  Stretávania medzi dobrovoľníkom a klientom sa realizujú podľa vzájomnej dohody tak, aby to obidvom stranám vyhovovalo. 

V akých časoch chodievate za seniormi?
Napríklad do Domova jesene života je to v istých časoch podľa domova, ktoré nám odporúčali, keďže tam majú svoj režim,  no je to tiež na priamej dohode. Čo sa týka domácnosti, je to flexibilnejšie. 

Stáva sa vám, že sa už seniori ozývajú sami, že by bol radi, keby ste prišli a podobne?
Áno, no stalo sa nám aj také, že seniori zrušili návštevu, keď sa s niekým radili, napríklad so susedmi a tí povedali seniorke, že je naivná, keď chce niekoho pustiť domov a podobne. 

Mali ste prípady odmietnutia zo strany seniorov?
Bol prípad, keď si dobrovoľník a senior nesadli, nebol záujem.  Mali sme aj prípad, že seniorka v zariadení prejavila záujem o návštevy, dozvedel sa to rodinný príslušník a povedal, že to radšej on bude chodiť častejšie. 

Čo je pozitívne.
Áno, je pozitívne, keď sa príbuzní zaktivizujú. 

Čo by projektu MENORA pomohlo, čo vám chýba?
Pomohlo by nám, keby bolo viac dobrovoľníkov, stalo sa nám aj, že sme nemohli pokryť všetkých záujemcov.  Teraz je taký ideálny stav, jeden dobrovoľník má jedného klienta. Ja napríklad chodievam cez víkendy do domova na Hanulovej a je to iný rozmer, je tam menej personálu ako cez pracovné dni, má to tiež svoje špecifikum. Niektorí chodia po práci, je to na dohode.  Prijímame dobrovoľníkov bez ohľadu na vieru, či vzdelanie. 

Ako sa môžu dobrovoľníci hlásiť?
Kto môže nech sa pozrie na web, máme tam prihlášku pre záujemcov – seniorov, ale aj pre dobrovoľníkov.  My ich potom kontaktujeme. Seniori však zväčša nemajú alebo nechodia na internet, môžu  prísť do Centra rodiny a nechať na seba kontakt.  Máme tiež letáčiky, ktoré sme dávali k lekárom Z každej návštevy u seniora sa robia aj správy, niektorí napíšu viac, iní menej. Urobila som akýsi sumár a počas minulého roku 2017 sme strávili 238 hodín so seniormi, čo sú hodiny voľného času dobrovoľníkov.
Beáta Michniaková: Rozhovor so seniorom je základ
Ako si vy spomínate na začiatky a zrod projektu?
Stretávali sme sa v Centre rodiny, kde je veľa aktivít pre deti, premýšľali sme preto nad seniormi, ako ich zapojiť, a potom sme prišli na to, že treba ísť za nimi, navštíviť ich. Na úvod bol nápad, myšlienka. Hľadali sme zaštítenie, jednak v Centre rodiny, a potom sme išli aj za dúbravským pánom farárom, keďže chodievame do kostola. Centrum rodiny nám dalo priestor na stretávanie, za čo sme vďačné.

V Centre rodiny sa stretávate, máte tu základňu?
Mávame tu koordinačné stretnutia, supervízie. Stretávame sa tu s dobrovoľníkmi.

Kedy ste s návštevami začali?
V zime v roku 2015. Funguje to dva roky.

O čo majú ľudia záujem? Nakúpiť, spoločnosť, niečo si prečítať?
Každý je iný. Napríklad pani, ktorá je nevidiaca, chce sprevádzať do kaplnky v zariadení a späť a najmä čítať. Zväčša je to však rozhovor.  Rozhovor je asi základ, seniori dostávajú prostredníctvom neho von svoje bolesti, napríklad vzťahy v rodine a podobne.

Akí dobrovoľníci sa na tento projekt hlásia?
Je to rôzne, mali sme mamičku aj  s deťmi, chodievali aj s manželom, mali so seniorkou pekný vzťah. Prichádzajú ľudia z kostola alebo reagujú aj na stránku Centra rodiny, kde máme svoju podstránku. Máme dobrovoľníkov rôzneho veku – okolo tridsiatky, potom študentku aj seniorky, ktoré sú na dôchodku a sú oporou tímu.  Máme aj mladú ženu, ktorá chcela zmeniť svoj osobný život, trošku ubrala v práci a našla si čas, a boli u nás dve študentky psychológie na praxi a jedna z nich pokračuje aj po praxi, jej prístup je obohacujúci.
Lucia Marcinátová
Za tajomstvom kučeravých prasiatok je zdravšia slanina
Mäso z mangalice sa vďaka svojim prednostiam stáva čoraz žiadanejším na našich stoloch, a preto sa chov tohoto plemena ošípaných rozrastá aj na Slovensku.  Mangalica je staré uhorské plemeno prasiat, ktoré vzniklo krížením domáceho plemena  s polodivými prascami, po ktorých zdedilo jedinečné vlastnosti. Tá najcennejšia vlastnosť je schopnosť vytvárať tuk, ktorý tvorí až 65 percent ich úžitkovej hmotnosti (klasické plemená vytvárajú cca. do 50 percent tuku).
Práve tuk je nositeľom chuti a vďaka tomu je mäso z mangalice kulinárskou pochúťkou a môžete ho nájsť na jedálnych lístkoch tých najlepších reštaurácií. Tuk sa navyše u mangalice tvorí veľmi pomaly (minimálne dvakrát dlhšie ako u klasických prasiat), a preto je jemnejší, chutnejší a ľahšie stráviteľný. Podiel zlého cholesterolu je podstatne nižší. Vaše cievy a srdce síce nevylieči, no aspoň ich vo zvýšenej miere šetrí. 
Mramorované mäso
Samotné mäso z mangalíc sa považuje za jedno z najchutnejších bravčových na svete. Má načervenalú farbu, podobne ako wagyu a je popretkávané bielym krémovým tukovým mramorovaním. Vyznačuje sa vysokým obsahom omega-3 kyselín a prirodzených antioxidantov, čo je zásluha spásania rastlinných zvyškov v prírode i dokrmovania kvalitnými zrnovinami. 
Rastie pomalšie
Mangalica sa chová na farme vo voľných výbehoch, čo má na výslednú kvalitu mäsa veľký vplyv. Pri kŕmení jadrovým krmivom a podľa sezóny aj lucerkou, tekvicou, repou a zemiakmi, dosiahnu mangalice za rok váhu cca 120 kg. „Pre porovnanie, klasická sviňa narastie na 120 kg za 4 mesiace. Nikdy nevidí slnko a nevie, čo je to slama. Leží na plastových roštoch pri umelom osvetlení. Je kŕmená premixmi s obsahom mäsokostnej múčky a rastových hormónov a pije slanú vodu,“  dodáva Jozef Kajan, majiteľ Mangalica farmy Pavlov dvor. 
Prečo sú výrobky drahšie
Keďže náklady na chov mangalíc sú oveľa vyššie ako pri bežných prasatách, vidieť to aj na cenách produktov. Tie sú priemerne dvojnásobné oproti bežným bravčovým výrobkom.
V Gazdovskom trhu
S Mangalica farma Pavlov dvor, ktorá vyrába svoje domáce mäsové výrobky výhradne zo svojich vlastne vychovaných mangalíc, spolupracuje dúbravská predajňa Gazdovský trh už poldruha roka. Vďaka tomu si i Dúbravčania môžu pochutnávať na čisto domácich mäsových výrobkoch z mangalice, vrátane zabíjačkových špecialít, ako sú jaternice, krvavnice a tlačenka z mangalice.            
(Gazdovský trh)
V dome kultúry sa riešila nadčasová dilema
Skvelá poetická a clivá komédia  o veľkom priateľstve, láske, ufónovi, kapustovej polievke,  nebi plnom hviezd a manželke zo záhrobia sa dostavila aj na divadelné dosky dúbravského domu kultúry. „Načo vylepšovať svet, keď to najlepšie bolo už dávno vymyslené,” pýtali sa jej protagonisti. Podľa francúzskej divadelnej komédi bol natočený i rovnomenný film s Luisem de Funesom.
Príbeh sa odohráva v oblasti zvanej Le Bourbonnais na spoločnom dvore dvoch večne pripitých a uprdených dedkov, ktorí by radi zastavili čas pod nekonečnou hviezdnou oblohou.  Keď za stodolou zaparkuje lietajúci tanier z planéty Oxo,  a hlavný protagonista Claude nachová kapustovou polievkou mimozemského návštevníka, ufón sa mu odmení vzkriesením jeho desať rokov mŕtvej manželky v podobe mladice. Mierumilovný mimozemšťan sa totiž po dôkladnej prehliadke života pozemšťanov zamiluje do ich „zelňačky" a je za ňu ochotný splniť všetko, na čo si starečkovia spomenú. Dokonca im ponúkne, aby odcestovali na jeho planétu variť kapustnicu. Dej sa teda točí okolo symbolickej a nadčasovej dilemy, či zostať vo svete, na ktorý je človek zvyknutí a ktorý sa mu mení pred očami do neprijateľnej podoby, alebo odcestovať do sveta, ktorý nepozná, ale v ktorom by našiel uplatnenie. A keď Claudova manželka ujde s mladším a miestni developeri idú na mieste starých chalúp stavať, priatelia sa napokon tunajšieho sveta vzdajú.
Predlohou predstavenia se stala známá kniha Reného Falleta, ktorá vyšla už v roku 1979. Sami herci boli vraj zaskočení, ako je  celá hra nadčasová a ako skvele zapadá do dnešnej doby. Skôr narodeným divákom bude zrejme povedomý rovnomemnný film z roku 1981 (Kapustnica) so skvelým Luisom De Funèsom v hlavnej role.V hlavných úlohách sme v Dúbravke videli Oldřicha Víznera, Otakara Brouska ml., Vojtecha Záveského, Barboru Jánovú a Jana Szymika.       
Text a foto: Ľubo Navrátil
LA GIOIA predviedla skvelú šou, nechýbali  hity ani hudobný hosť
Fanúšikom kvalitnej hudby netreba trio hudobníkov pod značkou LA GIOIA predstavovať. Pokiaľ inklinujete k popovému žánru a nie je vám cudzia ani opera, pravdepodobne ste nechýbali na ich koncerte v Dome kultúry Dúbravka v druhý januárový piatok.
Peter Ďurovec, Peter Ševčík a Matej Vaník. To je trojica talentovaných umelcov, ktorá sa podľa vzoru kolegov z medzinárodného zoskupenia Il Divo rozhodla vstúpiť na scénu pop operou, čiže spojením populárnej hudby a operného spevu. O tom, že na prvý pohľad 
riskantný, no o to úspešnejší krok im vyšiel, niet pochýb. Od roku 2008, keď sa so svojimi nahrávkami predstavili verejnosti po prvý raz, majú za sebou stovky vystúpení doma i v zahraničí, šesť albumov, tisíce skalných fanúšikov a podporu umelcov tých najzvučnejších mien, akými sú Karel Gott, Michal David, Dalibor Janda či Vašo Patejdl.
Nielen ich, ale tiež skladby ďalších známych slovenských a zahraničných interpretov vyštudovaní operní speváci pretvorili do celkom novej podoby. Ukázali tak aj mladšej generácii, že opera môže znieť veľmi moderne a príjemne.
LA GIOIA znamená v preklade z talianskeho jazyka radosť. A práve túto emóciu, spolu s nadšením a uznaním, bolo vidieť na tvárach prítomných divákov počas ich v poradí druhého vystúpenia v Dúbravke. Ako prezradil Peter Ďurovec, jeden zo zakladajúcich členov úspešnej formácie, dlhoročná priazeň fanúšikov ich pochopiteľne teší a z hľadiska atmosféry patria koncerty v našej mestskej časti k tým nezabudnuteľným.
Či už vo vynovenom aranžmáne predvádzajú skladby švédskej legendy ABBA, opery napísané z rúk fenomenálneho skladateľa Mozarta, prípadne rytmickejšie hity nesmrteľnej rockovej kapely Queen, publikum nikdy neprestáva žasnúť a  silným potleskom motivovať trojicu k ďalším pozoruhodným výkonom.
Aj preto sympatickí speváci nezaháľajú a v dobre našliapnutom tempe mienia pokračovať naďalej. Matej Vaník, jediný tenorista v skupine, načrtol, že pri príležitosti ich desiateho výročia vzniku, majú pre fanúšikov pripravených množstvo nielen hudobných noviniek. Nečakajú s nimi až do augusta – mesiaca oficiálneho vzniku LA GIOIA, no s prekvapeniami začali hneď v úvode roka.
Jedným z nich bolo vystúpenie talentovanej speváčky Ivany Kováčovej, niekdajšej finalistky tretej série speváckej súťaže Superstar, počas dúbravského koncertu. Tá s dvoma prevzatými a jednou vlastnou skladbou ešte väčšmi umocnila atmosféru tohto výnimočného večera.
Danka Šopová
Vrchol svojich možností hľadajú radostným rámusom, vo vlastnom časopise, textile, keramike i dreve
Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya (DSSpKM) pre deti a dospelých  je verejným poskytovateľom sociálnych služieb, ktorého zriaďovateľom je Bratislavský samosprávny kraj. DSSpKM je denným a pobytovým zariadením pre deti a dospelých ľudí s mentálnym postihnutím, pre ľudí s pervazívnou vývinovou poruchou – autizmom a pre ľudí s duševnými poruchami. DSSpKM poskytuje svojim klientom tri druhy sociálnej služby: domov sociálnych služieb, špecializované zariadenie a zariadenie podporovaného bývania a má tri formy sociálnej služby: ambulantnú, týždennú a celoročnú pobytovú. ZAujímalo nás, ako prebiehajú všedné a sviatočné dni v takomto zariadení?
Služby poskytujú 118 klientom
„Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya pre deti a dospelých v skratke DSSpKM, vznikol v roku 1982”, hovorí riaditeľka zariadenia Ing. Edita Kruzslíková. Zariadenie od roku 1990 nesie meno po poprednom slovenskom neuropsychiatrovi a odborníkovi na mentálnu retardáciu prof. Karolovi Matulayovi. Práve on sa aktívne podieľal na vzniku zariadenia a do posledných chvíľ svojho života (†1998) spolupracoval a poskytoval cenné medicínske poznatky z oblasti psychiatrie a neurológie našim zamestnancom i rodinám klientov. 
„Sociálnu službu poskytujeme 118 klientom vo veku od troch rokov,” končí predstavovanie domova jeho riaditeľka. 

Hľadajú vrchol svojich možností
„Strategickou dlhoročnou víziou zariadenia je sprevádzať našich klientov v ich vývine od raného detstva tak, aby sa každý z nich s našou odbornou i ľudskou pomocou a podporou aktívne dopracoval k vrcholu svojich možností a zaradil sa do bežného života,” pridáva sa vedúca úseku výchovy a sociálnej rehabilitácie Mgr. Ingrid Bezáková.
V zmysle tejto vízie ponúka  okrem diagnosticko-terapeutickej intervencie, diagnostiky a rediagnostiky, špecializovaných služieb pre osoby s autizmom, pravidelných vzdelávacích, tvorivých, voľnočasových a športových aktivít aj širokú ponuku aktivít a kreatívnych terapií, ktoré sa dostali už aj do povedomia širšej verejnosti a majú veľký ohlas u klientov.
Liečba tvorivosťou a umením
O niektorých zaujímavých terapiách nám porozprával terapeut zariadenia Mgr. Michal Kralovič: „Arteterapia (liečba výtvarným umením)  je proces,  teda niečo, čo prebieha, čo sa vyvíja a niekam sa posúva. Posúva sa klient a spolu s ním aj pracovník. Prostredníctvom výtvarných techník a individuálneho prístupu sa hľadajú možnosti navodenia pozitívnej zmeny, prípadne spomalenie regresu v psychickom vývoji klienta. Zreteľ sa kladie na individuálne preferencie a potreby klienta a vytváranie priestoru, ktorý podporuje jeho spontánnu výtvarnú expresiu.  Minimálne raz do roka sa vyberá z najlepších, najzaujímavejších obrazov niekoľko reprezentatívnych kusov a organizuje sa  v spolupráci s kaviarňou Scherz predajná výstava pod názvom Geniálny Amedeo. Obrazy vznikajú na hodinách arteterapie v malom, útulnom ateliéri. Rozmery miestnosti však neurčujú veľkosť diel. Ak predsa, tak iba čo sa ich šírky a dĺžky týka. Nie však ich hĺbky,” ukazuje diela Michal.
Aj hudba lieči 
Muzikoterapia ako využitie hudby a hudobných prvkov v rámci terapie je dôležitou súčasťou komplexnej práce s klientom. Ide hlavne o využitie rytmických hudobných nástrojov na rozvoj a cvičenie motoriky rúk. Hudba súvisí s tepom srdca, s dýchaním, s fyziologickou stránkou osobnosti a tiež s jej emotívnou stránkou – pomáha prejaviť vnútorné pocity, nálady. Počas aktivity sa terapeut zameriava na skupinovú dynamiku, ale aj na posilňovanie sociálneho aspektu aktivity a  na akcentovanie pozitívnych a silných stránok jednotlivca.  Zameriava sa na komunikáciu so všetkými zúčastnenými, podporuje socializáciu a schopnosť sebaprezentácie klientov. Pri muzikoterapii sa využívajú perceptívne (aktívne) spôsoby – hranie na nástroji (gitara, klavír, keyboard, rozličné perkusie, hrkálky, bubny rôznych veľkostí...), spev ako aj receptívne (pasívne) spôsoby  – počúvanie hudby, relaxáciu spojenú s hudbou alebo kombináciu arteterapie s hudobným pozadím. Využíva sa skupinová aj individuálna forma muzikoterapeutických stretnutí. Klienti môžu na stretnutí aktívne participovať napr. výberom piesní, prípadne svojským prejavom, interpretáciou. Na individuálne stretnutia je vyčlenená terapeutická miestnosť s hudobnými nástrojmi, ktorá je prispôsobená individuálnej práci. 
Radostný rámus Africany
Samostatnou muzikoterapeutickou aktivitou je hudobná skupina Africana,  pri ktorej sa klienti stretávajú raz do týždňa. Vytvárajú a nacvičujú vlastné skladby, prípadne vymýšľajú spolu s terapeutom vlastné texty
 s rôznou (väčšinou aktuálnou) tematikou na známe melódie zľudovených skladieb – tradicionálov. Hudobnú zložku tvorí gitara s doprovodom afrických bubnov (djembe) a perkusií, ale piesne sú dotvárané aj ich individuálnymi verbálnymi prejavmi, ako sú krik, tlieskanie, smiech. Robíme skrátka rámus. Radostný rámus. Do pesničiek sme už zapojili rolničky, drevený „pralesný dážd“ (dlhá dutá perkusná palica, vo vnútri ktorej sa presýpajú suché strukoviny či korálky a šumí to, ako keď prší), triangel, xylofón či ústnu harmoniku. Do veľkej miery ide o improvizáciu alebo o momentálne, neopakovateľné  prevedenie nacvičeného motívu. Skupina Africana má za sebou viacero vystúpení – spomenieme napríklad koncert na lodi Martin počas výletu do Hainburgu, vystúpenia na Vianočnej besiedke v DSSpKM, na Záhradnej slávnosti, v krásnom Dome kultúry v Skalici, v DSS Rosa, v Dome kultúry Dúbravka – ako súčasť programu Vianočnej akadémie, či na našej akcii Matulay má talent... a na niekoľkých ďalších.
Na Kolene
Biblioterapia je terapeutická práca s literárnym textom zameraná na liečivý proces. Biblioterapia sa v DSSpKM využíva ako ďalšia z expresívnych terapií. Výstupom je okrem iného aj časopis „Na kOLeNe“, ktorý  vychádza v periodicite zhruba 
3- až 4-krát do roka. Časopis sa zameriava výhradne na vlastnú tvorbu klientov Domova sociálnych služieb prof. Karola Matulaya. Hlavným cieľom je zachovať výtvarné schopnosti klientov, ktoré sa tu spájajú s expresívnymi výrazmi a spontánnosťou, a do gramatickej, či štylistickej formy textu korekciami nejako zásadne nevstupovať. Prevláda snaha zachytiť ich myšlienkové pochody, ich aktuálne emócie a celé to pretaviť do formy písaného textu. Vyslovené slová majú hodnotu, no napísané zaváži viac. No až tak veľmi vážne sa to neberie. Časopis sa snaží o sviežosť, insitnú hravosť, nezávislosť a nemala by v ňom fungovať auto-cenzúra. Za tých niekoľko čísel sa už stihli vyprofilovať niektorí plodnejší autori – pravidelní prispievatelia, ale do každého čísla sa pokúšame zapojiť viacerých klientov. Každé číslo ozvláštňuje rozhovor, anketa, výroky a komentár diania z prostredia nášho Domova sociálnych služieb, ako aj mimo neho.
Časopis možno svojím spôsobom považovať za produkt biblioterapeutických stretnutí, pretože jeho zámerom je písomné („literárne“) vyjadrenie sa k sebe, k svojmu bezprostrednému okoliu, pracovným a životným situáciám. Je to forma „uľavenia si“ od záťažových situácií a „duševných poryvov“. Tým, že sa z toho „vypíšeme“, alebo o tom napíšeme.
Každý z klientov prispieva spôsobom, ktorý mu je blízky a ktorým je schopný prispieť. Niekto píše na počítači, niekto kreslí, niekto skúša tvoriť v jednoduchom grafickom programe, niekto vymýšľa otázky, niekto komentuje. 
Textil, keramika, drevo
„Samostatnú kapitolu našej práce tvoria dielne – textilná, keramická, drevárska a iné tvorivé aktivity, napr.: ručné vypletanie z papiera, enkaustika, tkanie, smaltovanie, pestovateľské práce, záhradnícke, ale ja domáce práce,” vysvetľuje Ingrid Bezáková. Tu sa snažia pracovníci podporovať rozvoj tvorivosti konkrétneho klienta a s primeranou podporou pri zvládnutí jednotlivých pracovných postupov ho viesť k čo najlepším výsledkom. Veľmi obľúbenou aktivitou sú základy varenia a pečenia. Klienti  sú vedení k cieľavedomej a zmysluplnej pracovnej činnosti, a podľa možností sa orientujú na systematickú cielenú prípravu na prácu. Tieto aktivity  mnohým prijímateľom dávajú možnosť manipulácie s rôznym materiálom a bez ohľadu na výsledok mu poskytujú terapeutický zážitok, prípadne mu slúžia ako rehabilitačná aktivita.
Domov sociálnych služieb prof. Karola Matulaya organizuje aj niektoré tradičné akcie, napríklad Športové hry, kde sú pozývané aj zariadenia z celého BSK, vianočné Tvorivé dielne, Záhradnú slávnosť, prípadne  príležitostné výstavy v DK Dúbravka. V organizovaní takýchto podujatí zariadenie podporuje aj samospráva mestskej časti Dúbravka.
Ľubo Navrátil a DSSpKM
Opora DBK sníva svoj olympijský sen
Šestnásťročná Lucia Vojteková: Bedminton je najrýchlejší šport na svete a to má láka    
Ako sme písali v minulom čísle, Dúbravský bedmintonový klub (DBK) vyhral suverénne tretiu ligu a postúpil do druhej. Najväčšou oporou miešaného družstva bola práve najmladšia členka Lucia Vojteková, ktorá v júni bude mať ešte len sedemnásť rokov. Študentka Gymnázia Alberta Einsteina by chcela po maturite ísť študovať na Vysokú školu ekonomickú. Lucka bola aj príjemnou spoločníčkou pri rozhovore.
● Prečo si sa rozhodla pre bedminton?                                                                                                            
Je to najrýchlejší šport na svete, pritom nekontaktný, a to ma láka. Za školu som hrala aj volejbal a florbal. S bedmintonovým tréningom som začala ako osemročná v bratislavských Spojoch.
● Čo bolo dôvodom, že si prestúpila do DBK?                                                                                            
Dôvodov bolo niekoľko. Môj otec Róbert Vojtek bol pri zrode klubu a doteraz zastáva funkciu kontrolného orgánu. V  DBK mi pripravili veľmi dobré podmienky na tréningy. Sú tu super ľudia a mám to na skok od domu na Strmých Sadoch, kde bývame. Máme jednu z najkrajších hál v Bratislave. Vďaka klubu a podmienkam, aké mi vytvárajú, všetci a hlavne prezident klubu a kamarát v jednej osobe, Vladimír Uhrín, som sa dostala do juniorskej reprezentácie.
● Ako často trénuješ?                                                                                                                                                      
Je to individuálne a záleží v akej fáze sezóny sa nachádzam. Ale sú to väčšinou tri až štyri tréningy za týždeň. Za profesionálne tréningy vďačím niekoľkonásobnému majstrovi Slovenska vo štvorhre Miroslavovi Haringovi.                                                                                      
● Ktorý výsledok doteraz považuješ za najlepší?                                                                                         
Momentálne som rada, že som sa dostala do juniorskej reprezentácie Slovenska. A z úspechov spomeniem dva tituly z majstrovstiev Slovenska vo štvorhre do 15 a 17 rokov.                                                 
● Čo by si chcela v bedmintone v budúcnosti dosiahnuť?
Začnem tým, že pre športovca je zdravie najväčším pokladom. Ak budem zdravá, tak by som rada pomohla svojmu klubu dosahovať v druhej lige, kam sme postúpili, čo najlepšie výsledky. Ak sa mi bude dariť v juniorskej reprezentácii, rada by som sa potom prebojovala do seniorskej. Verím, že sa mi podarí splniť môj veľký sen, a to štartovať na olympijských hrách.                                                                                                                                               
● Zrejme bez podpory rodiny by to ani v Tvojom prípade asi nešlo.                                                             
Pochopiteľne. Ako u väčšiny športovcov na Slovensku, najväčším sponzorom a podporovateľom sú rodičia a vôbec celá rodina. Každý člen rodiny občas prispeje finančnou čiastkou a potešia ma aj povzbudzujúce slová. Všetkým sa chcem touto cestou poďakovať. Patrí im vďaka za to, že môžem robiť to, čo ma napĺňa a robí šťastnou.                                                    
● Kto je tvojím športovým vzorom?                                                                                                                          
Mám ich viac. Veľkým vzorom pre mňa je Peter Sagan. Na jeho príklade je vidieť, že aj na Slovensku sa dá v skromných podmienkach dosiahnuť veľmi veľa. Z bedmintonových vzorov spomeniem majstra sveta vo dvojhre Vikora Axelsena či manželov Adrockových, ktorí patria k svetovej špičke v štvorhre. Aj v ázijskom športe môže dosiahnuť úspech i hráč z Európy. Dúfam, že aj mne sa raz podarí dosiahnuť úspech aspoň na európskom šampionáte. (Smiech).
● Chceš na záver nášho rozhovoru ešte niečo dodať?
Chcela by som odkázať všetkým ľudom, mladším či starším, ženám i mužom, aby športovali, lebo im to prinesie neskutočnú radosť. Ja som vďaka tomuto športu neskutočne šťastná. Chcem tiež ešte raz poďakovať všetkým za podporu, vrátane môjho sponzora FZ FORZA. Prajem všetkým Dúbravčanom a čitateľom Dúbravských novín v tomto roku veľa šťastia, zdravia a lásky.
 Jozef Petrovský
Na skóre a tabuľku nepozerajú    
Tréner futbalistiek FK Dúbravka Martin Orlický: Pôjdeme od  zápasu k zápasu a chceme sa baviť futbalom    
V predchádzajúcom ročníku druhej futbalovej ligy obsadili ženy FK Dúbravka so ziskom 28 bodov pekné šieste mieste. Rovnaká priečka patrí Dúbravke aj po jesennej časti. Po šiestich víťazstvách, piatich prehrách a dvoch remíz majú na svojom konte dvadsať jesenných bodov. Na to, či je to málo, ale aj na iné otázky nám odpovedal družstva tréner Martin Orlický.
„S umiestnením po jesennej časti vládne  v klube spokojnosť napriek tomu, že dve stretnutia so súpermi z dolnej časti tabuľky sme výsledkovo nezvládli. Preto sme mohli a mali viac bodov.“ 

Družstvo dostalo o deväť gólov viac, ako strelilo. Najmä domáce prehry so Šaľou (0::11) a Novými Zámkami (1:10), ale i v Trnave (0:10) zohrali v tomto negatívnu úlohu? 
„Je pravda, že nám tieto zápasy pokazili štatistiku, my sa však nepozeráme na skóre a tabuľku. Máme iné priority, ktoré v klube sledujeme.“

Predsa len tri vysoké prehry, i keď s kvalitnými súpermi, majú svoju príčinu.
„Tieto zápasy sme nezvládli herne a tým pádom aj výsledkovo. Inkasovali sme v nich veľký počet gólov, čo by sa nám nemalo stávať. Bolo to spôsobené s veľkou maródkou a absenciou najlepších hráčok, ale aj tým, že sme sa napriek tomu snažili hrať futbal, nesústredili sme sa len na bránenie a odkopávanie lopty. Verím, že v jarnej časti už podobné zápasy neodohráme.” 

Pribudli počas prestávky do kádra nové hráčky? 
„Naša filozofia je v tomto trochu iná.  Neoslovujeme nové hráčky, ale pracujeme s dievčatami, ktoré samé prejavia hrať za Dúbravku. 
Tieto majú u nás dvere otvorené. Náš káder je však kvalitný a má veľký potenciál. 
Čo si ale na jar prajem, aby hráčky boli zdravé a mal som k dispozícii celý káder. Potrebujeme však novú posilu na brankárskom poste, kde nás momentálne najviac tlačí topánka.
Pred jarnou odvetou si nedávate žiadny cieľ? 
„Ako som už povedal, nepozeráme na to, na akom mieste sa umiestnime. Dôležité pre nás je, aby sme išli od zápasu k zápasu a bavili sa futbalom. Pre mňa je viac ako umiestnenie spokojnosť a radosť mojich hráčok z futbalu. V klube pracujeme všetci celým svojim srdcom a to sa odzrkadľuje aj na výsledkoch všetkých vekových kategórií. Nič sa nevybuduje zo dňa na deň, ale myslím si, že sme na správnej ceste. Navyše náš areál patrí k najkrajším v Bratislave a v je okolí. Je radosť na ňom trénovať a hrať. Zázemie pre futbal máme vynikajúce.“
Jozef Petrovský
Trojkráľový turnaj pre Ondreja Gábriša
Začiatok januára patri v Dúbravke už tradične Trojkráľovému rapid turnaju v šachu. V tomto roku sa uskutočnil už osemnásty ročník. Turnaja sa zúčastnilo 90 šachistov, z toho bolo 25 detí do 15 rokov, osem žien a 14 seniorov nad 70 rokov. Turnaj slávnostne otvoril starosta Dúbravky Martin Zaťovič. Dejiskom podujatia bolo KS Fontána.    
Víťazom 18. ročníka sa stal Ondrej Gábriš, ktorý pred rokom obsadil druhé miesto. Vlaňajší víťaz Igor Lintner tentoraz skončil na bronzovej priečke. Zo žien sa najlepšie umiestnila Niki Vrbová. Hralo sa tradične na deväť kôl a jedna partia trvala 2 x 15 minút. Turnaj ako zvyčajne organizoval ŠO Tatran Dúbravka s finančnou podporou MČ Dúbravka.                                                                                                                                              
„Šach je šport pre všetky vekové kategórie, a preto náš turnaj má sociálny a medzigeneračný rozmer. Turnaja sa zúčastnili šachisti nielen z Dúbravky a Bratislavy, ale aj z Hlohovca, Fiľakova, Senca, Pezinka, Košíc či Piešťan, či z Česka, Maďarska a Srbska. Kvalitu turnaja zabezpečilo 17 pretekárov s ratingom nad 1900, z ktorých niektorí hrajú pravidelne extraligovú súťaž,“ povedal nám riaditeľ podujatia Ľuboslav Škoviera.
Najlepším hráčom zo štvrtého obvodu bol Juraj Šošovička, ktorý skončil na celkovom druhom mieste. Z domácich šachistov Tatrana Dúbravka sa najlepšie umiestnil Juraj Čertík, a to na 23. mieste. Ďalej organizátori vyhodnotili najlepšieho mladšieho a staršieho žiaka, juniora, seniora nad 65 a 70 rokov. Na záver vydareného podujatia pozval riaditeľ turnaja všetkých na  tradičný Hodový šachový turnaj, ktorý sa bude konať v septembri.

■ KONEČNÉ PORADIE: 1. Ondrej Gábriš (KŠ Pezinok) 7,5, 2. Juraj Šošovička (ŠK Strelec Devínska Nová Ves) 7,5, 3. Igor Lintner (Kšn Bratislava) 7,5, 4. Denis Nemšák (ŠK Doprastav Bratislava) 7, 5. Ján Hartl (ŠK Apollo Slovnaft Bratislava) 6,5, 6. Niki Vrbová (TJ Slávia Košice) 6,5.    
Jozef Petrovský   
Turnaj mladších žiakov    
FKP Dúbravka a MČ Dúbravka usporiadajú v sobotu 17. februára 3. ročník halového futbalového turnaja DÚBRAVKA CUP mladších žiakov U13 (ročník nar. 2005 a mladší). Dejiskom podujatia bude ako už tradične ŠH FTVŠ Lafranconi. Turnaj sa koná pod záštitou starostu Dúbravky Martina Zaťoviča.    
Turnaja sa zúčastní osem mužstiev: FK Lamač, FK Dúbravka, MFK Záhorská Bystrica, Žolík Malacky, NMŠK Bratislava, FK Slovan Ivanka pri Dunaji, FKP Dúbravka A a FKP Dúbravka B. Bude sa hrať v dvoch skupinách a jednotlivé zápasy budú trvať 2 x 10 minút. Najlepší zo skupín postúpia do záverečných stretnutí o prvenstvo v turnaji, ktoré je naplánované o 15.00 h. Ceny dostanú tri najlepšie družstvá, ale aj najlepší brankár, strelec a hráč. Prvenstvo z druhého ročníka obhajujú mladí futbalisti zo Záhorskej Bystrice.                                       
(pej)              
 Výsledkový servis 
□ HOKEJ                                                                                                                                                                    
● 1. LIGA JUNIOROV (U20), základná skupina, 25. kolo: HOBA Bratislava – HK Ružinov ´99 7:6 pp. 26. kolo: HOBA Bratislava – voľný žreb. 27. kolo: HOBA Bratislava – PHC Budapešť (Maď.) 15:0. 28. kolo: HOBA Bratislava – P.H.K Prešov 7:6 sn. Priebežné poradie: 1.HK Gladiators Trnava 68,... 3.HOBA Bratislava 52, 10.HK Marvel Bardejov 13.
● 1. LIGA DORASTU K-CLASSIC (U18), nadstavbová časť, 5. kolo: HOBA Bratislava – Piešťany 7:0. 6. kolo: HOBA Bratislava – Dubnica 6:3. 7. kolo: HOBA Bratislava – Nové Zámky 5:0. 8. kolo: HOBA Bratislava – Topoľčany 4:0. Priebežné poradie: 1.HOBA Bratislava 36,... 8.HK Senica 1.                                                                                                  
● LIGA KADETOV (U15), regionálna baráž, skupina západ - 1. kolo: HOBA Bratislava – HK Iskra Partizánske 6:2. 
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (8. ŠHT, U14) ZsZĽH, nadstavbová časť – 7. kolo: HOBA Bratislava – Trnava 3:4. 8. kolo: MHKM Nitra - HOBA Bratislava 3:3. Priebežné poradie: 1.Slovan Bratislava 16,... 5.HOBA Bratislava 4, 6.Skalica 0.
● 1. LIGA, STARŠÍ  ŽIACI (7. ŠHT, U13) ZsZĽH, nadstavbová časť – 7. kolo: HOBA Bratislava – Trnava 8:4. 8. kolo: MHKM Nitra - HOBA Bratislava 4:6. Priebežné poradie: 1.Slovan Bratislava 16,... 4.HOBA Bratislava 8, 6.Skalica 3.
● 1. LIGA, MLADŠÍ  ŽIACI (6. ŠHT, U12) ZsZĽH, nadstavbová časť – 7. kolo: Trnava – HOBA Bratislava 4:3. – 8. kolo: HOBA Bratislava – MHKM Nitra 2:3.
● 1. LIGA, MLADŠÍ  ŽIACI (5. ŠHT, U11) ZsZĽH, nadstavbová časť – 7. kolo: Trnava – HOBA Bratislava 7:10. 8. kolo: HOBA Bratislava – MHKM Nitra 1:6.
□ VOLEJBAL
● 1. LIGA JUNIORIEK, skupina západ, 8. kolo: ŠŠK Bilíkova – VK Prievidza 3:0 a 3:0. Priebežné poradie: 1.Slávia UK Dráčik, 2.COP Volley Nitra, 3.ŠŠK Bilíkova,... 10.VK Prievidza.
● 2. LIGA JUNIORIEK a KADETIEK, skupina západ – 11. kolo: ŠŠK Bilíkova jun. B - Slávia UK Dráčik Bratislava B  1:3, ŠŠK Bilíkova kad. B - ŠŠK Bilíkova kad. A 0:3.
● M-SR STARŠÍCH ŽIAČOK, oblasť Bratislava, skupina o 1. – 6. miesto, 1. kolo: ŠŠK Bilíkova A - ŠŠK Bilíkova B 3:0 a 3:0. 2. kolo: Slávia UK Dráčik A - ŠŠK Bilíkova A 3:0 a 3:2. Skupina o 7. – 12. miesto, 1. kolo: ŠK Hamuliakovo - ŠŠK Bilíkova C 3:0 a 2:3.  
□ FUTSAL                                                                                                                                                                           
● 2. SLOVENSKÁ LIGA MUŽOV, región Bratislava – 13. kolo: 4 FSCC FTVŠ UK B  - Katenačo Dúbravka 7:7. Priebežné poradie: 1.PKE Mystery 36,... 18. Katenačo Dúbravka 4.
□ FUTBAL                                                                                                                                
● ZIMNÁ HALOVÁ LIGA – STARŠÍ ŽIACI (roč. nar. 2003 a mladší) - O pohár predsedu BSK, 4. kolo – A skupina: FK Rača - FKP Dúbravka B 5:7. Priebežné poradie: 1.SFC Kalinkovo  12,... 4.FKP Dúbravka 6, 8.TJ Jarovce 0. B skupina: FKP Dúbravka A – FK Slovan Ivanka pri Dunaji 5:1.Priebežné poradie: 1.ŠK Žolík Malacky 12, 2.FKP Dúbravka 9,... 8.FK Most pri Bratislave 10. 
● ZIMNÁ HALOVÁ LIGA – MLADŠÍ ŽIACI (roč. nar. 2005 a mladší) - O pohár   predsedu BSK, 4. kolo – B skupina: FKP Dúbravka A – OFK Dunajská Lužná 3:1. Priebežné poradie: Záhorská Bystrica 9, 4.FKP Dúbravka A 6, 6.Dunajská Lužná. 0.                              C skupina: FK Lamač – FKP Dúbravka B 0:2. Priebežné poradie: 1.ŠK Šenkvice 12,... 3.FKP Dúbravka B 6, 6.Králova pri Senci 3.                                                 jop